שמנו חצי עין על מסעה של הנבחרת בארגנטינה, מתוך הרצון הרגיל להגן על עצמנו כאשר התבוסה תגיע. ראינו איך הנבחרת מתקדמת, ועדין לא כתבנו על כך כאן יותר מאשר רבע מילה: היה לנו ברור שאנחנו רגע לפני תבוסה, והיא תתפוס אותנו כרגיל בדיוק כשאנחנו קופצים מהכיסא בהתרגשות. אבל אז הגיע אתמול, והתברר לנו למרבה התדהמה, שזוהי ישראל חדשה כמו שאמרה הפרשנית של כאן 11 לשדרן. לא עוד הנבחרות הרגילות שמביטות באימה על גדולות הכדורגל העולמי ועושות במכנסיים, אלא נבחרת ישראלית שלוקחת במהירות את הכדור למרכז, ובשלוש מסירות וריקוד חוזרת למשחק. זה הזכיר לנו את ההפתעה שהייתה לנו בפברואר השנה כשראינו את מאות אלפי עמך ישראל, יורדים לרחובות ועוצרים את החשכה הקנאית, שאיימה להוריד את ישראל לשאול הרודנות והדיקטטורה. ישראל היא בעיקר חברה דינמית מבריקה, כמו קבוצת כדורגל טובה, שזורחת כחברה פלורליסטית שוויונית וחופשית, אם במשרדים של חברות טכנולוגיה, או במחאה חופשית מאורגנת אבל לא מונהגת בנוקשות, ואם ביחידות צה"ל בסדיר ובמילואים בהן כולם פועלים לצד כולם; ככה ישראל באה לביטוי הכי עמוק – בארגנטינה, בקפלן, ובקרוב אולי גם מול הלבן בעיניים של חמינאי; ואם אכן בארגנטינה נוסדה ישראל החדשה, אולי זו תחדש ותרענן גם את העיתונות הישראלית האנאכרוניסטית, עיתונות עתיקה שטומטמה במשך עשרות שנים בערבוב של דיווח עיתונאי עם קידום מכירות, ובתוכניות הבל שדרסו את התרבות הישראלית, ומנעו כל התחדשות, עד שהיא איבדה את האמת הפנימית, או מדויק יותר את האמת העיתונאית. זו אותה עיתונות של 1973 שראתה את החורבן שזוחל מהתעלה אבל לא הבחינה בו. ובכן האם ישראל חדשה היא רק הזיה של פרשנית מצוינת? אולי, אבל כעת זה לא נראה ככה, כי זה היה באמת נגד ברזיל אתמול, והיא חטפה מאיתנו שלישייה, לא בטעות, לא ביום טוב של ישראל, לא עם עשרה שחקנים, אלא שלישייה מלא מלא.
המוצר הראשון בחנות לעיתונאים שכפ"צ תוצרת ישראל.
בית הנבחרים העליון של ישראל, הרשות הערכית, זרוע הציבור לנסח את ערכי ישראל
בחסות העיתון, אנחנו מקימים את המועצה הציבורית שתביא לכינון בית הנבחרים העליון, לצד הכנסת
הצטרפו למועצה הציבורית שתוביל לכינונו של הבית, בואו לעשות היסטוריה
מאת מתי כהן, עורך הזירה העיתונאית
במובן הצבאי, ההתנקשות של החייל המצרי אתמול בחיילי צה"ל, אינה קשורה לתיאום החדש במזרח התיכון בציר סעודיה-איראן -סוריה-מצרים. במובן התרבותי לעומת זאת, היא חופפת ליחס הציבורי של מצרים כלפי ישראל. אבל האם ישראל כה התרגלה ליחס הזה, ולמתח בין היחסים הצבאיים הטובים ליחסים הציבוריים העלובים, עד כדי כך שגם אם חלה הרעה ביחס הצבאי של מצרים כלפי ישראל, והוא מתקרב אל היחס הציבורי, גם אז ישראל לא תבחין בכך? או אולי לא תרצה להבחין בכך?
ההתנקשות אתמול בשלושה חיילי צה"ל, מאירה את הכשלים שהיו בחטיבה בה התרחשה ההתקלות, אבל יותר מכך היא מעניקה הזדמנות נוספת להביט גם השבוע אל המאקרו: אל מקומה של מצרים במזרח התיכון החדש שהקימה איראן.
לגבי הכשלים בחטיבה המרחבית, מעבר לעובדה שלא התקבלה התרעה מהגדר, או אולי התקבלה אבל לא נקלטה, ולעובדה שלא התקבלה התרעה מדרך הטשטוש, ולא נערכה בדיקת קשר בזמן, ולא נשמעו היריות בחמ"ל, ובעיקר לא ברור איך חייל וחיילת היו הצוות בתצפית, בעוד הנוהל הוא שלושה חיילים, עם אפשרות לשני חיילים וחיילת; אפשר לשאול בלי עמדות קדומות, האם מצרים זזה באיטיות לעבר ציר סעודיה איראן, סוריה, או שמא היא נשארת מחויבת להסכם השלום עם ישראל? השאלה הזאת אינה לגמרי מדויקת, משום ששתי התנועות יכולות להתרחש בעת ובעונה אחת, אבל מהותה של השאלה לגמרי ברורה: מהו התהליך שקורה כעת במצרים כלפי ישראל? הערכתנו היא שמצרים נעה לכיוון הציר הסעודי איראני, אבל שומרת בקפידה על קשר עם הגדה הישראלית.
לגבי מקומה של מצריים במזה"ת החדש, כולנו שומעים את החיזורים של מערכת הביטחון המצרית אחרי ישראל הפגועה מאתמול, אבל אין צורך להתרגש מהמחווה; היא לא מטשטשת את מהלכי מצרים לאחרונה להתקרב לאיראן, והיא אינה מטשטשת את העוינות הציבורית המצרית כלפי ישראל, שהיא הרקע התרבותי העמוק שדוחק במצרים להמשיך בדרך הזאת לעבר ציר איראן סעודיה סוריה.
צריך לזכור שסעודיה ומצרים, מחזיקות כוחות קרקעיים גדולים מאוד, אשר מצוידים בכלי נשק מערביים מתקדמים. למצריים כמעט 4000 טנקים, יותר מאלף מהם אברהמס אמריקאיים. לשתי המדינות זרועות ים ואוויר מתקדמות ומאומנות. לגבי איראן העברה של כוחותיה דרך עיראק לסוריה, אינה אפשרית כעת במסות בעלות עורף לוגיסטי, ולכן היא מצאה פתרון: השתלטות על שלד צבאי קיים – צבא סוריה – אשר אותו היא מחזקת כעת, עד שיהפוך להיות (שוב) בר עימות עם ישראל. ההעברה של אמצעי לחימה מתקדמים לצבא סוריה, פשוטה בהרבה מהעברת ציוד דומה לחיזבאללה למשל, וזאת משום שסוריה היא מדינה ריבונית, וצבאה זכאי לרכש צבאי, אותו הוא יכול להעביר בדרך המלך לנמלי התעופה והים של המדינה.
במובן הזה, האימון שמקיים צה"ל, הוא שוב, כמו המלחמה האחרונה מגן וחץ, הוא האימון של השנה שעברה, כמו שהמלחמה הנוכחית הייתה בבחינת המלחמה הקודמת; כי אם המזרח התיכון המתואר הוא אכן, המזרח התיכון אשר קונה אחיזה והוא משנה מהיסוד את תמונת הכוחות האזוריים, כי אז האימון של השנה הנוכחית, צריך לכלול את כל מערכי הלחימה של צה"ל, על פי הכוחות שיעמדו מולם בסדר החדש המתהווה. אימון כזה אינו כולל רק שתי אוגדות בצפון, אלא כוחות קרקעיים גדולים ואולטרה מצוידים. אימון כזה לפיכך צריך לכלול תרגול ימ"חים, כולל עדכון הרכבי הציוד במחסנים, קרי העלאת היחס בין ציוד למען תמרוני קרקע, לבין ציוד למלחמה זעירה. ולאלה שיאמרו שאת זה צריך להשאיר לשיפוטה של מערכת הביטחון, נאמר שפעם אחת זה הושאר לה, וישראל הגיעה כמעט לסוף דרכה.
גם ארה"ב אינה קוראת את המפה החדשה במזרח התיכון, כעת זה כבר ברור לחלוטין. חלק מתוך הקהות האמריקאית אפשר היה לשמוע בהבהרתה לפני כחודש לפיה היא נמצאת בסוריה רק כדי למגר את דעאש. בנות בריתה המובהקות של אמריקה סעודיה ומצרים, ועכשיו גם ירדן, בוודאי עומאן, ואפילו האמירויות, נעות לכיוון איראן, ובכל זאת אמריקה ממשיכה לישון שנת ישרים. גם ישראל אינה ערה כיוון שבאופן מבני היא כפופה לתרדמה האמריקאית, שכן היא ממשיכה לייחל שאמריקה תוציא עבורה את הערמונים מהאש, ותשתתף בתקיפת איראן. זאת הסיבה שישראל אינה עושה דבר כדי לעצור את איראן, והיא ממשיכה בעיקר לחכות; ההמתנה הזאת הביאה את ישראל לראות את איראן על סף שלוש פצצות. מדיניותו המופרכת של נתניהו כלפי איראן בשלושת העשורים האחרונים, מדיניות של אך מלחמה, אף גרמה לכך שישראל במשך כל הזמן הזה לא ניסתה מספיק לפתח שיח מדיני עם איראן, אף על פי שלערכתנו יכולה הייתה. כעת זה כמעט אבוד, שיח כזה כבר קרוב לוודאי לא יהיה, וגם אמריקה לא תבוא להושיענו, ולפיכך על ישראל להחליט אם היא מוכנה לחיות במאזן אימה גרעיני, או לא. פשוט כמו שזה נשמע.
עד כדי כך אמריקה מאבדת אחיזה במזה"ת, עד שבשבוע שעבר הזהיר אותה מפקד הכוח הימי של משמרות המהפכה לפנות את כוחותיה מהמפרץ הפרסי, כיוון שהמדינות היחידות לדבריו שרשאיות לשמור על האזור האסטרטגי של המפרץ, הן המדינות אשר שוכנות לחופיו. הדברים האלה אשר הובאו כאן בשבוע שעבר בישרו את הקמתה של קואליציה ימית איראנית בה שותפה גם סעודיה, בת בריתה של ארה"ב. ולכן במובלע, הדרישה של איראן לפנות את המפרץ, היא גם דרישתה של סעודיה; סעודיה לא תאמר זאת במפורש, ואף לא תאהב את הפרשנות הזאת, אבל בהיותה חלק מהמיזם האיראני החדש, זוהי פרשנות בלתי נמנעת.
המרוץ בש"ס לרב ראשי ספרדי לישראל והניסיון של דרעי להציב בו את אחיו כמועמד יחיד של המפלגה, אשר עליהם דיווחנו כאן בלעדית, מביע את המציאות החדשה בש"ס, ובה אריה דרעי ומשפחתו, מעמיקים אחיזתם בש"ס. כפי שדיווחנו בלעדית, דרעי מינה את אנשי אמונו למועצת חכמי התורה של המפלגה, והוא אף מתכוון למנוע בעד משפחתו של הרב עובדיה יוסף לקנות אחיזה במועצה באופן שתאיים על כהונתו כיו"ר המפלגה. דרעי מינה את הרב משה מאיה לראש מועצת זמני, והוא אינו מתכוון להעביר את התפקיד לרב יצחק יוסף כאשר כהונתו כרב ראשי לישראל תסתיים. אם דרעי יצליח להשלים את המהלך, ולא למנות את הרב יצחק יוסף לראש מועצת, הוא להערכתנו ימנה לתפקיד את ראש ישיבת פורת יוסף הרב שמואל בצלאל, וזה יחזיק בתפקיד עד אשר תסתיים כהונתו של הרב יהודה דרעי כרב ראשי לישראל, ודרעי עשוי אז למנות את אחיו שיהיה אז בעל גלימה לראש מועצת חכמי התורה של ש"ס.
השבוע מסר לנו מקור בכיר במפלגה, כי דרעי שלח לפני כשבועיים אח אחר שלו, ככל הנראה שלמה דרעי, להעביר מסר לבנו של הרב עובדיה יוסף, הרב דוד יוסף, לפיו אם לא ייקח את משרת הרב הראשי לירושלים, גם זה לא יישאר לו. במילים אחרות, מהמסר של דרעי לרב דוד יוסף, עולה שמשרת הרב הראשי לישראל תישאר בלעדית לאחיו יהודה דרעי, ולדוד יוסף מוצע רק את התפקיד בירושלים. ש"ס אף מתכוונת לדחות את הבחירות לרב ראשי לישראל, כדי להשלים את המהלך של מינוי הרב דוד יוסף לרב ראשי לירושלים, ופינוי הזירה לשם הצבת הרב יהודה דרעי כמועמד יחיד של ש"ס לרב הראשי לישראל.
איננו יודעים אם הרב דוד יוסף יקבל את מה שהוצע לו, ויוותר על התמודדות לרב ראשי לישראל כנגד הרב יהודה דרעי, לפי המקור בש"ס הוא נוטה לכך. ויתור של הרב דוד יוסף, יקטין עוד את סיכוייו של אחיו הרב יצחק יוסף, להכניע את דרעי ולקבל בכל זאת את תפקיד ראש מועצת חכמי התורה של ש"ס, תפקיד בו נשא אביו הרב עובדיה יוסף עד פטירתו.
ש"ס כפי שהערכנו בעבר פעמים רבות, היא מפלגת המפתח בפוליטיקה הישראלית, ובכוחה לנדוד בין ימין לשמאל, ובין הקצוות אשר בין שני הציבורים, ולפיכך בהסכמתה יכולים לעבור ולהתקיים תהליכים חברתיים פוליטיים וכלכליים מרחיקי לכת. דוגמה לכך היא הניסיון של הקנאים בקואליציה הנוכחית להפוך את ישראל לדיקטטורה; ש"ס תמכה בקנאים, אשר בעקבות תמיכתה כמעט הצליחו במזימתם. אבל אחרי שהציבור יצא לרחובות במאות אלפים, אריה דרעי הבין את החורבן שהמזימה הקנאית עלולה להביא על מפלגתו, והוא נסוג מהתמיכה בהם ואף עצר את ניסיונותיו להיעזר בהם בחקיקת חזרתו למשרת שר; בנוסף הוא כמעט ירד למחתרת. דרעי אינו מדבר, אינו מתראיין (פנינו אליו במסרון בעבר, והוא התעלם מפנייתנו), ופועל כעת לחיזוק אחיזתו ואחיזת משפחתו במפלגה, ודחיקת משפחת הרב עובדיה יוסף אל מחוץ למוקדי הכוח במפלגה.
מאת אברהם יעקב פרשננו המשפטי
בימים האחרונים הודיעה היועצת המשפטית לממשלה, שהיא דוחה את ההצעה לקיים גישור פלילי במשפט נתניהו.
עם זאת, היא הודיעה כי דלתה פתוחה לניהול מו"מ לצורך הגעה להסדר טיעון.
מדוע זה כן וזה לא? מה ההבדל בין מו"מ לקראת הסדר טיעון לבין גישור פלילי?
גישור ככלל, הוא מוסד המוכר במשפט האזרחי ומטרתו היא להביא את הצדדים להסדר פשרה לשביעות רצון שניהם.
מדובר בהליך מורכב המתנהל מול מגשר מקצועי שעומל קשות לצורך גילוי האינטרס האמיתי של כל אחד מן הצדדים וחתירה להביא את בעלי הדין להסדר שהוא Win Win מבחינתם.
מטרת הליך הגישור האזרחי היא לגלות את המקורות העמוקים של הסכסוך ולהביא לפתרונו. לעיתים הסכסוך האמיתי אינו נמצא כלל בכתבי הטענות והוא סמוי מן העין ויש לחשוף אותו.
ההליך מתנהל בד"כ מחוץ לבית המשפט לפני מגשר מקצועי שלרוב אינו שופט לשעבר.
כל המאפיינים הללו לא קיימים בהליך הגישור הפלילי. כאן אין סכסוך נסתר, אין אינטרסים מסחריים ואין משקעים רגשיים עמוקים מן העבר.
תפקידו של המגשר הפלילי הוא ללמוד היטב את חומר הראיות ולשקף לבעלי הדין את החוזקות והחולשות של כל אחד מהם. על בסיס זה, מנסה המגשר להביא את הנאשם והמאשימה לכלל הסדר טיעון.
הליך הגישור הפלילי מתנהל בד"כ מול שופט של אותו בית משפט בו מתנהל ההליך, אלא שהוא אינו דן באותו הליך וכל הנאמר ומוצג בהליך הגישור הפלילי נשאר חסוי מפני השופט, או ההרכב, הדן באותו כתב אישום.
גם כשמדובר בהליך אזרחי וגם כאשר מדובר בהליך פלילי מושהים הדיונים בתיק עצמו ובעלי הדין מקדישים עצמם להליך הגישור.
לעומת זאת, מו"מ לקראת הסדר טיעון נעשה בין התביעה לסנגוריה ללא נוכחות גורם שלישי והעיקר, המו"מ אינו מעכב את הדיונים בתיק עצמו.
זו הסיבה שהיועצת המשפטית לממשלה דחתה את הצעת הגישור.
משפט נתניהו מתנהל מזה שלוש שנים וצפוי להתנהל לפחות עוד שנתיים. בנסיבות כאלה, סברה היועצת המשפטית לממשלה, במידה מרובה של צדק, שאין כל הצדקה לעצור את ההליכים, לצורך קיום הליך הגישור, כאשר ניתן להגיע לתוצאה דומה במו"מ ישיר בין בעלי הדין עצמם.
מנהיג איראן חמינאי, הורה לצבאו להגביל את טווח הטילים האיראניים ל-2000 קילומטר. משרד ההגנה האיראני שפרסם את ההוראה של מנהיג המדינה, לא הבהיר את מטרת ההגבלה; המרחק בין איראן לבין כל נקודה בישראל הוא פחות מאלפיים קילומטר, ואילו המרחק בין איראן לאיטליה למשל הוא מעל 5000 קילומטר, והערכתנו לפיכך היא שמטרת המנהיג האיראני להפריד בין ישראל לבין אירופה במאבק נגד איראן, ולהשאיר את ישראל לבד בזירת ההתנגדות להתחמשות איראנית. משרד ההגנה האיראני, מסר באמצעות סגן השר, בראיון בטלוויזיה האיראנית, כי בכוחה של איראן להגדיל מאוד את טווח הטילים, והיא אינה עושה זאת למרות שיש לה הטכנולוגיה הדרושה לשם כך, אבל הוראתו של חמינאי ברורה וחד משמעית, אמר סגן השר, והיא ואף יושמה.
שר ההגנה האיראני השיב לשאלות, במסיבת עיתונאים שארגן ככל הנראה משרדו, ביום בו טבעה סירת הביון באיטליה. השר האיראני אמר כי איראן משיגה כל ציוד צבאי שנדרש לה, בלי כל מגבלה. לא הייתה בדבריו של השר האיראני התייחסות למקרה טביעת סירת אנשי הביון באיטליה, אבל אחרי שהתפרסם בעיתונות העולמית כי ההתכנסות הייתה קשורה במניעת ציוד צבאי מאיראן, דבריו של השר האיראני מקבלים משמעות נוספת, או לפחות נשמעים רלבנטיים בהקשר הזה. השר הזכיר את הסנקציות שמוטלות על רוסיה ועל איראן, והבהיר כי הסנקציות הללו הביאו לחיזוק של הקשרים בין שתי המדינות. בהקשר הזה נאמר במדיה האיראנית במהלך חודש מאי, כי המטוסים הראשונים סוחוי 35 שאיראן רכשה מרוסיה, יגיעו לאיראן "בתוך כמה שבועות". בקשר למטוסים האלה, משתמשת איראן ככל הנראה בהפצת דיסאינפורמציה שכן במדיה האיראנית התפרסם בעבר כי מטוסי סוחוי 35 כבר הגיעו לאיראן.
חדשות יום ראשון
תלונות על אלימות של המשטרה כלפי מפגינים מול ביתו של ראש הממשלה נתניהו בקיסריה. לא ברור אם המשטרה משתחררת מהמגבלה שהטילה על עצמה בשימוש בכוח כלפי מפגינים, ומפגינים נגד ההפיכה המשטרית, או שאלימותה הנוכחית היא בבחינת אירוע חריג.
למה היועמ"ש מסכימה לעסקת טיעון ושוללת גישור.
איראן שיחררה 3 אסירים שנדונו לעשר שנים על ריגול לטובת ישראל וארה"ב. איראן הודיעה בשבת כי היא משחררת שלושה אסירים שנדונו בשנת 2020, ובשנת 2016, על ריגול לטובת ישראל וארה"ב. האסירים, שניים אוסטרים ואחד דני, הספיקו לשבת בכלא האיראני 3 שנים, ושבע שנים בהתאמה. בשחרור הייתה מעורבת עומאן אשר תיווכה בין הצדדים. בשבוע שעבר ביקר סולטן עומאן בטהרן, ובעקבות ביקורו שיחררה איראן את האסירים והם הוטסו במטוס שהגיע לטהרן מעומן. השחרור היה ככל הנראה במסגרת של שחרור אסירים רחב יותר, אשר בו היו מעורבות גם בלגיה ואיראן שלא בתיווכה של עומאן. במסגרת הזו בלגיה שיחררה דיפלומט איראני שהיה מעורב בפעולת טרור ליד פריז, ואיראן שיחררה אזרח בלגי.
נבחרת ישראל ניצחה את ברזיל 3:2 ועלתה לחצי הגמר בגביע העולמי לנבחרות צעירות. האם זוהי אכן ישראל חדשה?
מנהיג איראן חמינאי רוצה להפריד בין ישראל לבין אירופה, והורה להגביל את טווח הטילים שבידי איראן ל-2000 קילומטר.
יו"ר ש"ס אריה דרעי העביר מסר לרב דוד יוסף: קח את משרת הרב הראשי לירושלים, אחרת גם זה ייעלם.
צה"ל מקיים את התרגיל של השנה שעברה, רק שתי אוגדות בצפון, למרות השינויים העמוקים במזרח התיכון.
בשבוע שעבר דיווחנו על האזהרה ששיגר מפקד הצי של משמרות המהפכה לארה"ב, לפנות את כוחותיה מהמפרץ הפרסי. הקצין האיראני הודיע כי מי שישמור על האזור האסטרטגי הוא המדינות שלחופי המפרץ. השבוע כבר הודיעו האיראנים על הקמת קואליציה של המדינות שיישמרו על המפרץ במקום ארה"ב. בקואליציה החדשה חברה גם סעודיה.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
להערכתנו, חיזבאללה תכנן תקיפה באזור זרעית. דבר כזה עלול היה כמובן להיות בבחינת הסחת דעת, לעומת כוונות התקיפה האמיתיות שחיזבאללה תיכנן נגד ישראל.
מדבריו של נסראללה ביום שישי לפיהם חיזבאללה מאיים במלחמה, ומתוך הדיווח שלנו כאן לפני כחודש לפיהם אמר נסראללה כי המלחמה נגד ישראל כבר החלה, עולה כי לפחות על הנייר, לחיזבאללה אכן יש תוכניות מלחמה. כוונה של תקיפה באזור זרעית, עלולה בהקשר הזה להיות בבחינת ניסיון להסתיר למשל תוכניות לתקיפה משולבת אווירית וקרקעית מסוריה, מאזור חומס ומאזור רמת הגולן. כאן דיווחנו על אתר הטילים לטווח בינוני שמחזיק חיזבאללה באזור חומס, ועל כך שבכוונת הארגון להפוך את סוריה לשדה הקרב המרכזי כנגד ישראל.
3 אירועים שהיו לאחרונה באזור זרעית, מצביעים על כך שחיזבאללה מעוניין כי בצה"ל יעריכו כי זהו האזור המועדף על חיזבאללה לניהול המתקפה שלו. האירוע הראשון היה שיגורו של המחבל לצומת מגידו לפני כשלושה חודשים. המחבל חצה את הגדר באזור זרעית. השטח שמצפון מזרח לזרעית היה בשנות השבעים והשמונים, ארץ המרדפים של הצפון (על לשון ארץ המרדפים שתוארה בבקעה) והיו בו בתקופה הזאת ניסיונות חדירה רבים מאוד של חוליות פלסטיניות. זהו אזור הררי ומיוער, שמתאים למלחמת גרילה, אבל אינו מתאים לפלישה המונית של כוחות קרקעיים. מבנה הקרקע סלעי, והוא יכול מצד שני להתאים לחציבת מנהרות עמידות. באזור הזה, נמצא קו התפר בחומה שנבנית, וייתכן שחיזבאללה מנצל את נקודת השלמת הבנייה לתעמולה שלו.
האירוע השני היה השבוע, כאשר חיזבאללה שיגר רחפן אשר חצה את הגבול באזור זרעית. האירוע השלישי הוא ההצגה שערך השבוע חיזבאללה לעיתונאים בדרום לבנון, ובה דימה התקפה על ישראל. תוואי השטח בו נערכה התקפת הדמה נגד ישראל זהה לתוואי אשר מצפון מזרח לזרעית. זהו כאמור שטח הררי מיוער, אשר מתאים למלחמת גרילה כמו גם לחציבת מנהרות. מאחר שנסראללה מייחל להכרעת ישראל בשדה הקרב, ומאחר שהסיכוי שאפשר לעשות את זה באמצעות מלחמת גרילה לרבות פלישה ממנהרות, היא אפסית, הערכתנו היא כי הכוונה על התקפה באזור זרעית עשויה להיות הסחת דעת מכוונתו האמיתית של חיזבאללה. ר' מאמר המערכת "נסראללה מנסה לעשות סאדאת".
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
הרשות הפלסטינית שרויה באימה מפני כוונתו של חמאס, להשתלט על רמאללה. אימת הרשות התחזקה אחרי מבצע מגן וחץ, כאשר נתניהו הבטיח לחמאס עשרת אלפים פועלים נוספים, אם לא יתערב בקרבות. חמאס קיבל את הצעת נתניהו, והוא ממשיך למקד את מאמציו בהשתלטות על ירושלים, בדרכו להשתלטות על רמאללה. ארגון הפתח אשר חלקים ממנו סרים למרות מנהיגי הרשות הפלסטינית, טוען שהוא מנצח בירושלים, ולא חמאס, אבל ברשות הפלסטינית מאמינים לאירועים בשטח ולא להצהרות.
את ההקדמה הזאת אנחנו כותבים כדי להכניס לקונטקסט את הדברים שאמר לנו השבוע מקור בכיר ברשות הפלסטינית, ולפיהם חמאס התחיל לשתף פעולה עם ארגוני פשע ערבים ישראליים, והוא רוכש מהם נשק. המקור הוסיף כי תפיסת משלוח נשק לפני כשנה במחסום ליד ירושלים, קשורה למערכת היחסים החדשה הזאת בין ארגוני הפשע הערבים ישראליים לבין חמאס.
לפני כשנה אף דיווחנו כאן על ניסיונות של ארגון פשע ערבי מאזור לוד, להשתלט על עסקים ברמאללה. איננו יודעים אם הניסיונות האלה התפתחו לכלל קשר עסקי עם חמאס, אבל קשה להאמין כי ארגון בעל שאיפות לאומיות כה מרכזיות כמו חמאס, היה מתעלם מארגון פשע שמנסה לקנות אחיזה בעיר השלטון המרכזית הפלסטינית. כאמור מקור ביטחוני ישראלי אמר כי מערכת הביטחון בודקת את הדבר, אבל עד כה לא מצאה הוכחה לאספקת נשק לחמאס מארגוני פשע ערבים ישראליים.
סעודיה דרשה מאסאד להפסיק את ייצור סם הקפטגון, ולהפסיק הברחתו למדינות ערב ומשם למערב, כך עולה מידיעה שהופיעה בסוף השבוע בעיתון הלבנוני א-נאהר. סוריה היא מעצמה לייצור של הסם הסינתטי, וכל מאמץ המלחמה שלה, נשען על ייצורו והברחתו לארצות ערב ולעולם. הדרישה הסעודית מגיעה בסמיכות רבה לדיווח שלנו מלפני שבועיים על ניסיונותיה של איראן להשתלט על הצבא הסורי באמצעות מימון חיזוקו באימונים, נשק וחימוש. אסאד מבריח את הסם ללבנון, ככל הנראה באמצעות הצבא הסורי. לא מן הנמנע לפיכך שהניסיון האיראני להשתלט על הצבא הסורי, מתואם עם הניסיון הסעודי להסדיר את היחסים באזור סוריה ולבנון, במאמץ משותף לקצץ את כנפיו של אסאד, ובראשית לחסום את מקורות המימון שלו ולחולל סדר חדש בסוריה. איראן זקוקה לצבא הסורי למען תמרונים כנגד ישראל; סעודיה זקוקה לצבא סורי חזק שישוב לשלוט באזור הגבול סוריה ולבנון, וימנע מיחסי שתי המדינות להתדרדר, ולהשפיע על מדינות האזור, וכן ימנע הברחת הסם אל לבנון ומשם אל העולם.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
מקור ביטחוני פלסטיני בכיר אישר את הידיעה שהבאנו בשבוע שעבר, לפיה איראן מנסה להשתלט על צבא סוריה, ולהשיג יכולת של תמרון קרקעי מול צה"ל בגבול הצפון. דבריו אלה של הבכיר הפלסטיני מתיישבים עם 3 ידיעות שהבאנו כאן בשבועות האחרונים. הידיעה האחת ביקורו של רמטכ"ל צבא סוריה לפני כשבוע וחצי בטהרן. בתום הפגישה הזאת אמר הקצין הבכיר ביותר בכוחות הצבא האיראניים, אתו נפגש הרמטכ"ל הסורי, כי איראן תחזק את צבא סוריה. הידיעה השנייה: דבריו של נשיא איראן ראיסי לאסאד בפגישתם בדמשק לפני כשבועיים, ולפיהם אמר ראיסי לאסאד כי הוא אינו יכול עוד להוציא את איראן מסוריה בהחלטה חד צדדית. הדברים השאירו על נשיא סוריה רושם כה עמוק, עד שהוא התייחס לכך במובלע אתמול בנאומו בליגה הערבית באומרו: "זוהי הזדמנות היסטורית לסדר מחדש את העניינים שלנו, עם כמה שפחות התערבות זרה". ברור שאסאד לא נקב בשם המתערבת הזרה, אבל סמיכות הדברים לפגישתו עם ראיסי, ולדברים הנוקבים ששמע ממנו לפיהם ההתערבות האיראנית בסוריה אינה תלויה עוד רק בו, וכן העובדה כי התערבותה של רוסיה, נמוכה מאוד כעת, וכן כי ארה"ב הצהירה כי היא נמצאת בסוריה רק למלחמה בדאעש, מבהירים שדבריו של אסאד בנאומו בליגה הערבית מכוונים לאיראן.
האם סעודיה מעורבת בניסיון האיראני למשול בצבא סוריה, או שהיא זאת אשר מנסה לחלץ את סוריה מאחיזת החנק של איראן, כפי שהיא מנסה להיראות בהזמינה את סוריה לליגה הערבית ואת אסאד לביקור בריאד? איננו יודעים את התשובה לכך. אבל אם זוהי כיפה אדומה שעושה סעודיה לאסאד, אשר בה היא מרחיקה את עצמה מאחריות לגורל משטרו, שהרי היא הזמינה את אסאד לליגה הערבית אחרי 12 שנים של חרם עליו, ובכן אם זוהי מהות ההתנהגות הסעודית, קרי לטשטש את מעורבותה במזימה האיראנית, כי אז גם מצרים יודעת על כך, שכן קשה להאמין שסעודיה תנקוט במהלך כה מרחיק לכת בלי גיבוי של מצרים. לפיכך בקונטקסט הזה, ישראל, חייבת לקחת את האפשרות הזאת בחשבון, ולהיערך גם לתמרונים קרקעיים של הצבא הסורי תחת ממשלה של איראן.
הידיעה השלישית: חתירתו של חיזבאללה להפוך את סוריה לשדה הקרב נגד ישראל, ולפטור את לבנון מהתפקיד הזה. כאן כתבנו על תשתית הטילים וכטב"ם של חיזבאללה סמוך לעיר חומס בסוריה; לאתר הזה בחומס העביר חיזבאללה חימוש ממחסנים במערב דמשק; כן הערכנו כי מתחמים נוספים כאלה של חיזבאללה קיימים בסוריה; באתר בחומס מחזיק חיזבאללה טילים לטווח בינוני של כאלף קילומטר, אשר מכסים את כל שטחה של ישראל, כנראה מסוג שיאהב 3; תקיפת האתר הזה לפני כשלושה שבועות, יוחסה לישראל.
מקור ישראלי, אמר השבוע כי ישראל ערוכה למלחמה מרחוק, ולמלחמת טרור, אך אינה ערוכה כעת לתמרונים קרקעיים רחבי היקף כבעבר. שינוי של תוכניות הקרב של איראן ובנות בריתה, בעיקר אם סעודיה אכן מעורבת לפחות בידיעה לגביהם, יחייב את צה"ל להיערך מחדש, ובהתאם לערוך מחדש את הימ"חים הצהליים שמוכנים לאופי המלחמה שצוינה בכותרת לעיל ולא לתמרונים קרקעיים של צבאות יבשה. איכות הימ"חים הנוכחית, גבוהה מאיכותם ערב מלחמת יום הכיפורים, מתוך הלקחים שהופקו אחרי המלחמה ובמהלך השנים, אבל המחסנים אינם מצוידים כאמור לתמרונים קרקעיים ותמרוני יבשה רחבי היקף; אחזקתם של המחסנים הללו אינה עוד בידי הצבא, אלא בידי גופים חיצוניים, ולכן השליטה על הנעשה בהם, גם אם היא מוקפדת מאוד ומפוקחת על ידי הצבא, עדין אינה אינטימית וזריזה בשינויים והתאמות כמו אם נוכחותם של המחסנים הייתה חלק מיחידות הצבא. המבנה הזה כאמור הוא חלק מהפקת לקחים, ועם זאת יש להערכתנו לבחון אותו גם לאור התפתחויות מדיניות פוליטיות וצבאיות, ולא רק על פי הפקת לקחי העבר.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
חרדה ברשות הפלסטינית, לנוכח השיח החדש של ישראל עם חמאס, כך עולה מדבריו של מקור פלסטיני בכיר ברמאללה. לדברי המקור במהלך המלחמה עם הג'יהאד במבצע מגן וחץ, בנימין נתניהו הבטיח לחמאס עוד 10 אלפים פועלים בישראל, אם לא יתערב בקרבות. חמאס קיבל את ההצעה, בעיקר כי היא מתאימה לחלוטין לאסטרטגיה שלו, עליה דיווחנו כאן בלעדית לפני כשנה וחצי, של העברת מרכז הכובד של המלחמה נגד ישראל לגדה המערבית, ושילובה של המלחמה בישראל במאבק נגד הרשות הפלסטינית לעבר הפלת ממשלת רמאללה, וכן בחיזוק התשתית המדינית שלו בעזה כעורף אסטרטגי יציב. ובעיקר היא מתאימה לכוונתו להתעצם בשקט מחוץ לרדאר הישראלי ובלי הפרעות, התעצמות שנמשכת כל הזמן.
המקור הפלסטיני ציין כי האסטרטגיה הזאת הובילה את חמאס למשול כעת בירושלים, והוא אף הצליח לדחוק ממנה את כל הארגונים האחרים. הפת"ח אינו מאשר את השליטה הזאת ואף טוען לשליטה בירושלים בעצמו, אבל הוא גם אינו מעז לצאת נגד חמאס, ומחזק בכך את הרושם שאכן חמאס הגיע לדרגה של נוכחות גוברת ביחס לכל הארגונים האחרים בירושלים. ברשות בטוחים כי הצעד הבא של חמאס יהיה מצעד לעבר רמאללה והפיכת השלטון.
האם ישראל שולטת בתהליך של השיח עם חמאס ומובילה אותו, או שמא היא נגררת, ונאלצת לחזק את הארגון כדי להפרידו מחיזבאללה? הרי ישראל אינה יכולה להיות מתואמת עם חמאס בתהליך רגיל של משא ומתן, בשל הפערים הרעיוניים העצומים, למשל הרעיון במהות הארגון – השמדת ישראל. איננו יודעים את התשובה לכך, אבל המו"מ הנוכחי של נתניהו עם חמאס, אף על פי שהוא התקיים בתיווך של מצריים, מצביע על שדרוג תהליך הדיבור בין ישראל לבין חמאס, ועל כך שלפי שעה הוא אינו יוצא מכלל שליטה. התוצר הנוסף של השיח הזה, הוא כאמור האימה של הרשות הפלסטינית מההשפעות האפשריות של השיח הנוכחי על גורלה.
המשבר על מי נהר הלמנד בין איראן לאפגניסטן, נמשך כבר עשרות שנים. אבל כעת המשבר הזה מחריף, כיוון שאיראן חושדת כי היובש בערוץ הנהר, בחלק אשר מגיע לשטחה של איראן, אינו נובע רק מבצורת, כי אם מהטיית מי הנהר. נשיא איראן ראיסי ביקר בשטחי המחוז האיראני אליו אמור שפך הנהר להגיע, ושם הוא העביר את האזהרה הבאה לאפגניסטן: "אני רוצה לומר לשליטי אפגניסטן לא להתייחס לדברים שלי כאל שיגרה, אלא לקחת אותם ברצינות רבה; אני מזהיר את הפקידים והשליטים של אפגניסטן לתת את זכויות העם (האיראני ב) .. סיסטן ובלוצ'יסטן לאלתר"
אפגניסטן טוענת כי המחסור במי הנהר נובע מבצורת. נשיא איראן קובע שעל אפגניסטן להניח למומחים איראנים לבדוק את הטענה לפיה מדובר בבצורת ולא בהטיה, באופן בלתי אמצעי.
האם בנימין נתניהו הבין שהאירוע הנוכחי עם עזה, גם אם הוא מסתיים לפני מצעד הדגלים ביום חמישי, שונה במהותו מכל אלפי ימי הקרב, המבצעים והמלחמות שהיו כאן מאז מלחמת 1982? התשובה אינה ידועה לנו, אבל האופן שבו הוא התנהל בימים האחרונים הבהיר שנתניהו הבין שמשהו חדש באוויר; הוא ניתק עצמו מהקנאים שהביאו, בעזרתו המטופשת, את ישראל אל סף מלחמת אזרחים, פרי באושים שישראל קצרה עכשיו, אחרי שחזית איראן הסיקה מהאירועים כי ישראל נחלשה, ויצאה לבדוק זאת. נסראללה אומר עכשיו את הדברים בגלוי, בלשון ברורה חסרת כל עכבות. בנוסף נתניהו הקיף את עצמו במספר מצומצם של מנהיגים שקולים, והוא אפילו ניתק עצמו מאריה דרעי אליו היה מחובר פוליטית וגם תבונית, אחרי שהתדהמה מהחורבן שהשניים כמעט הביאו ביחד על ישראל, גרמה לכל אחד מהם בנפרד להתרחק מהשני. מקור בש"ס אמר לנו בסוף השבוע כי אריה דרעי מתוסכל כעת, כיוון שאי השתתפותו במהלך ישראלי כה חשוב כמו מלחמה החליש אותו, ומחליש את אחיזתו בש"ס, ומחליש את ש"ס.
ביום שישי בבוקר התראיין יו"ר יש עתיד בכאן ב', ואמר כי הוא ידע מתי לצאת מהסיבוב עם הג'יהאד האסלאמי, והוא מייעץ לראש הממשלה לצאת גם הוא בעיתוי הנכון, שכבר הגיע, כי היעדים הושגו. הדברים האלה של לפיד, מאפיינים את זחיחות המערכת הפוליטית כולה, ימין מרכז ושמאל, שמנהלת את המלחמה הקודמת, שהייתה כמו כל המלחמות וימי הקרב שהיו מאז 1982, אשר בהם סופרים ימי מערכה שהונדסו מראש בקריה, מנסחים יעדים ובנק מטרות, ואז צבא של דוברים צבאיים מתפזר באולפני הטלוויזיה כדי לספור את השעות לאחור, ולבדוק כמה אשראי עוד נותר בבנק המטרות, ומתי מצריים תכריז כי נמצאה הנוסחה.
אבל הזירה המזרח תיכונית כעת שונה והיא באה לביטוי במיקרו הנוכחי עם הג'יהאד: איראן וחיזבאללה הקימו את הזירה החדשה בסבלנות ובתבונה, קירבו בין רחוקים, והם הופכים אותה להומוגנית מטהרן ועד כפר סבא. בשבוע שעבר הם יצאו לבדוק אם אב הטיפוס עובד. הארגון והמדינה הרצחניים עדין לא השיגו את המטרה הזאת, אבל הם מתקרבים אליה וממשיכים לחתור, ולשם כך כאמור אף פתחו באש באמצעות הג'יהאד: מעין ניסוי כלים או חזרה גנרלית או טבילת אש ראשונה של אב הטיפוס.
ישראל סבורה שהייתה זו היא אשר יזמה את הקרב הנוכחי בג'יהאד ופתחה באש, אבל זה רק משום שהיא מתעלמת מהמלחמה הנוכחית, וחיה את המלחמה הקודמת; מי שפתח באש הוא הג'יהאד, כחלק מתוכניתה של איראן להביא את רגע ההכרעה, בעיתוי המתאים לה. ומאחר שאיש עוד לא נולד עם היכולת הנבואית לדעת מהו העיתוי הנכון, היה על איראן לבדוק זאת, וכך היא עשתה. כמה ימים לפני הירי של הג'יהאד לעבר ישראל, ציטטנו כאן את נסראללה מבשר על הצפוי באמרו כי "המלחמה כבר נפתחה"
ישראל חיה את המלחמה הקודמת, לא כי היא אינה מבחינה במהות האירועים, שהרי לישראל יש את שירותי המודיעין הטובים בעולם, ומיטב המוחות יושב על המדוכה, כולל נתניהו וצוותו שעכשיו שיקול הדעת שלהם נראה משודרג לעומת החודשים האחרונים. ישראל במלחמה הקודמת כיוון שהיא מבינה שהמשמעות של המעבר אל הזירה של המלחמה הבאה שאוסרת עליה איראן, עלול להיות מעבר הרסני וארוך ואשר טמון בו איום קיומי על מפעל שיבת ציון על מאתיים שנותיו, וזוהי מלחמה אשר אין דרך להנדס אותה במגדלי הקריה.
אבל צה"ל צריך כעת פשוט להתכונן למלחמה הבאה, ולא לקודמת, והצעד הראשון והמתבקש והמעשי אחרי היוזמה האיראנית של השבוע האחרון הוא לבדוק ימ"חים, לשפצר ולמרק ולהתחמש שוב אחרי שארה"ב העבירה מחסני תחמושת מישראל לאוקראינה, ואחרי שהקרבות הנוכחיים הורידו את המלאי במדפים, ולדייק ולהרחיב את אמצעי הייצור הביטחוני, ולהתאימם למלחמה הבאה; בנוסף, ובניגוד למערכת הפוליטית שאיבדה את הצפון, לבטוח בציבור הישראלי המופלא, שינהר לשורותיו חסר פחד ונכון להגן על ישראל בדיוק כמו בעבר.
את החשבון עם המערכת הפוליטית הקנאית שהביאה את ישראל אל סף חורבן, בניסיונה הנואל להפוך את המשטר, הציבור הזה ללא ספק יסגור. הוכחה לכך היא שאתמול, על אף ביטול המחאה בשל הקרבות, יצאו אלפים לרחובות, והבהירו את הנקודה: כפי שכתבנו כאן בשבוע שעבר, להערכתנו הציבור הזה יוביל לכינונה של ועדת חקירה ממלכתית לחקר הניסיון להפוך את המשטר בישראל מדמוקרטיה תוססת ומופלאה, לדיקטטורה דתית חשוכה ופושעת.
נסראללה סופר בעצם הימים האלה את הדקות לפתוח באש ולקיים את מהותו כצורר; ביום שישי הוא תיאר שוב, ופאר, את החזית שהקים עם אירן; לפני שבועיים הוא תאר את החפ"ק שהקים עם עמיתו חמינאי, שכולל את כל הארגונים הפלסטיניים החשובים כולל חלקים מפת"ח, ואפילו את החותים מתימן שבכוחם לספק זווית ירי בליסטי נוסף לעבר ישראל; כן אמר נסראללה בנאומו ביום שישי כי חיזבאללה לא יהסס לפעול לתמוך בעזה.
חיזבאללה מייעד את סוריה להיות שדה הקרב נגד ישראל, גם כדי שהוא יוכל להיות העורף הלוגיסטי של איראן, וכן כדי ליצור רצף צבאי משמעותי מטהרן ועד הים התיכון. הרצף הזה עדין לא הושלם, וחיזבאללה רוצה לפי שעה להשאיר את לבנון מחוץ למלחמה, אבל כדי להוציא את לבנון ממשוואת ההרס, נסראללה יצטרך כנראה מנוף לחץ יותר משמעותי על ישראל מאשר פירוט משאלות לבו. כאן דיווחנו על המתחם שחיזבאללה הקים בסוריה, בחומס, לשיגור של טילים וכטב"ם. לישראל יוחסה תקיפת האתר הזה לפני כשבועיים. אפשר להניח שלחיזבאללה יש יותר מאתר אחד בסוריה, שכן את האתר בחומס חיזבאללה חימש באמצעות טילים וכטב"ם שהיו מאוחסנים במערב ביירות, וכאשר יש מחסנים, סביר להניח שיש גם אתרים, ולא אתר בודד.
חיזוק להנחה אשר על פיה איראן וחיזבאללה מייעדות את סוריה להיות שדה הקרב המרכזי שלהן נגד ישראל, התקבל בשבוע שעבר, בשני אירועים: האחד הוא ביקורו של הרמטכ"ל הסורי בטהרן ופגישתו עם הקצין הבכיר ביותר במערכת הצבאית האיראנית המורכבת; הקצין האיראני הודיע שאיראן תסייע לחיזוקו של הצבא הסורי (ר' על כך ידיעה נפרדת). להערכתנו ההבטחה האיראנית נוגעת הן לחימושו והן אימונו של הצבא הסורי, ובעיקר להכפפתו למערכת הצבאית האיראנית; אם כי צירופה מחדש של סוריה לליגה הערבית עשויה למנוע את המגמה הזאת. האירוע השני היה ביקורו של נשיא איראן ראיסי בדמשק, והדברים שאמר לאסאד, עליהן דיווחנו כאן: מתוך הדלפה של בכיר בפמלייתו של ראיסי לאל אחבאר של חיזבאללה, עולה כי ראיסי אמר לאסאד שסוריה לא תוכל להוציא את איראן מסוריה בהחלטה חד צדדית.
המהלך שמנע בעד הקרב עם הג'יהאד להפוך למלחמה, ואולי אף להתפתח למלחמה אזורית, היה ההתלבטות של חמאס אם להיכנס או לא להיכנס קרי לירות לעבר ישראל; ההתלבטות הוכרעה בהחלטת חמאס לא להיכנס למלחמה. חמאס אמנם הכליל את עצמו לאחרונה, בחפ"ק של איראן וחיזבאללה, ואות לכך היה אף ההרשאה שקיבל מחיזבאללה לירות מלבנון לעבר ישראל, אבל לחמאס יש אינטרס פנים פלסטיני שהוא אינטרס שנמצא בלב מהותו של הארגון, ולכן כאשר האינטרס הזה סותר את האינטרס האיראני האזורי, חמאס בחר ויבחר באינטרס הפלסטיני; הארגון רואה עצמו כשליט החוקי הפלסטיני, אחרי הבחירות לפרלמנט שהיו בשנת 2006, וניצחונו בהן, וכל פעולותיו נובעות מתוך ההכרה הזאת; זאת הסיבה למשל, שערב מבצע עלות השחר, חמאס הוא אשר הסגיר להערכתנו, את ראש הג'יהאד בגדה המערבית לידי צה"ל (ר' פרסום בלעדי שלנו על כך בגיליונות קודמים), אחרי שהבין כי הג'יהאד חותר להיכנס לנעליו כשליט ברצועת עזה, והוא עושה את זה בסיועה של איראן.
ההסגרה הזאת של בכיר הג'יהאד, הובילה למבצע עלות השחר, ולתבוסה שהג'יהאד ספג מצה"ל. בחודשים האחרונים חמאס סבור כי איראן עשויה לשפר את סיכוייו לפשוט על רמאללה ולהחליף את השלטון הפלסטיני המרכזי, והוא הסכים על כן להיות חלק מהמאמץ האיראני נגד ישראל. אם חמאס היה סבור כי המהלך הנוכחי של ג'יהאד ואיראן, עשוי היה להביא לידיו את רמאללה כבר עכשיו, הוא להערכתנו היה מצטרף למלחמה. אבל חמאס לפי שעה אינו סבור כך. צריך בעניין הזה לומר, כי חולשתו זו של חמאס, או רצונו לקיים את מהותו, עשויים להיות נתון חשוב שעל ישראל לקחת בחשבון, בדרכה להפריד בין חמאס לבין איראן וחיזבאללה. מועד ראשון שישראל יכולה לתרגל את המחשבה הזאת, הוא מצעד הדגלים שיהיה ביום חמישי בירושלים.
מצרים התקשתה הפעם להשיג הפסקת אש, איננו יודעים אם זה קרה בלחץ איראן. אבל אנחנו יודעים כי איראן שלחה לפני כשבועיים את שר החוץ הסורי למצרים לראשונה מזה יותר עשור. איננו יודעים על מה שוחחו השניים, אבל אנחנו יודעים שמצרים נראתה הפעם פחות נחושה להשיג הפסקת אש מכפי שהייתה בעבר. אולי זוהי רגישות ישראלית, אבל מהלכיה של אירן כלפי סעודיה שהיא בעלת ברית סונית של מצרים, וכלפי ירדן (אשר על המגעים החדשים בינה לבין איראן כתבנו כאן לפני שבועיים), בת ברית סונית נוספת של מצרים, תגרום ללא כל ספק, אם לא גרמה עדין, לכך שמצרים תבחן מחדש את יחסיה במזרח התיכון, ואת יחסיה עם איראן. התעלמות ישראלית מכך, תהיה שגיאה.
הרמטכ"ל הסורי ביקר בשבוע שעבר בטהרן, ונפגש עם הקצין הגבוה ביותר במערכת הצבאית האיראנית המורכבת. הקצין האיראני, מוחמד באקרי, שדרגתו מקבילה לדרגת רב אלוף בישראל, הוא ראש מועצת המפקדים של משמרות המהפכה, אמר בתום הפגישה כי איראן תחזק את הצבא הסורי. להערכתנו החיזוק יהיה הן בתחום החימוש והציוד, כמו גם בתחום האימונים.
האינטרסים של אירן וחיזבאללה בסוריה, גדולים עכשיו מכדי שיסכימו לוותר על אחיזתם בה, וההצהרה הנוכחית מבהירה שבכוונת איראן אף לייסד קשר בלתי אמצעי עם הצבא הסורי; את עומק האינטרסים של איראן וחיזבאללה בסוריה, מבטאים דבריו של הנשיא האיראני שנאמרו לנשיא סוריה בפגישתם בדמשק לפני כשבועיים. הדברים שאמר ראיסי לאסאד מתבררים מתוך הדלפה של בכיר בפמלייתו של ראיסי לעיתון אל אחבאר, המזוהה עם חיזבאללה; מדבריון של הבכיר אותם ציטטנו בגיליון הקודם, עולה כי ראיסי הודיע לאסאד שסוריה לא יכולה עוד להוציא את איראן מאדמתה בהחלטה חד צדדית.
השאלה תהיה כמובן אם רוסיה תתיר לאיראן לקנות אחיזת קבע בסוריה. התשובה לכך קשורה כנראה למלחמה באוקראינה. ככל שזו תעמיק ותעסיק את רוסיה, כך כוחה של רוסיה למנוע את אחיזת החנק של איראן בסוריה יפחת וכך רצונה, הן באופן מעשי, והן באופן מדיני, בכך שנחיצותה של איראן למאמץ הנלחמתי הרוסי באוקאראינה, תקטין את הרצון הרוסי להסתכסך עם איראן בסוריה. האם ארה"ב עשויה למנוע את אחיזת החנק של איראן בסוריה? לפי שעה אין לכך סימנים.
אחרי שחלפו כמה שבועות בהם אריה דרעי פועל להתרחק מהימין הקיצוני, ומנתניהו, ובהתחשב בדברים שאמר לנו גורם בכיר בש"ס ואשר הבאנו בסדרת הכתבות על המפלגה בשבועות האחרונים לפיהם דרעי נבהל מהזיהוי שלו ושל ש"ס עם החקיקה נגד הדמוקרטיה הישראלית, אפשר להעריך כי דרעי מחזיר את ש"ס כהחלטה אסטרטגית למרכז המפה הפוליטית. כמובן שאצל ש"ס אין דברים מוחלטים, וזהו אך סוג של תעתוע: בבחינת אנחנו כבר לא ימין קיצוני, אבל לעולם לא תדעו בוודאות היכן אנחנו. או במילים אחרות ש"ס חוזרת לעצמה. הערכתנו היא כי גורמים בש"ס ידברו עם בני גנץ או שהם כבר מדברים. אלה לא יהיו שיחות על הפלת ממשלת נתניהו, אלא על היום שאחרי נתניהו. על סיכום מהלכיו של דרעי בשבועות האחרונים, ר' בכתבה האחרונה בסדרה על ש"ס, בשבוע שעבר, גיליון 92.
הבחירה של ש"ס לתמוך בימין הקנאי, החלישה מאוד את המפלגה, ודרעי פועל עכשיו לחזק אותה. בצד החיצוני למפלגה, הוא מתרחק כאמור מנתניהו ומהימין הקיצוני, ולהערכתנו הוא כאמור יפתח בשיח עם בני גנץ; בצד הפנימי הוא מרחיק את מתנגדיו מבית הרב עובדיה יוסף, מעמדות כוח במפלגה: אריה דרעי משאיר אמנם את תפקיד ראש מועצת חכמי התורה של ש"ס פנוי, והוא מינה את הרב משה מאיה לראש זמני למועצת, אבל זהו צעד טקטי שכן דרעי לא מתכוון לתת את התפקיד לרב יצחק יוסף כאשר יפרוש מהרב הראשי לישראל; הסיבה לכך היא שמועצת החכמים היא הגוף היחיד בש"ס אשר בכוחו להעביר את אריה דרעי מכהונתו; ודרעי רוצה שם את נאמניו.
השאלה שתעמוד בפני דרעי תהיה האם יש בכוחו גם למשול במועצת חכמי התורה וגם למנות את אחיו למועמד ש"ס לרב הראשי לישראל. אם כוחו לא יספיק לו לשני התמרונים, הוא להערכתנו לא יוותר על מועצת החכמים לטובת הרב יצחק יוסף, אלא ינסה להגיע להסדר עם בנו הנוסף של הרב עובדיה יוסף, הרב דוד יוסף, לגבי מועמד ש"ס לרב הראשי לישראל, מועמדות ומשרה שהרב דוד יוסף רוצה מאוד. בכך יפריד דרעי בין שני האחים לבית הרב עובדיה יוסף, כדי שכל בית הרב לא יתאחד נגדו. מקור בש"ס אמר לנו כי כרגע כל ילדיו של הרב עובדיה יוסף, למעט הרב דוד יוסף והרב יצחק יוסף, מתנגדים לאריה דרעי. ולכן דרעי יפעל כנראה בטקטיקה של הפרד ומשול, כדי שהכמעט הזה לא יהיה לוודאות.
פעולתו הנחרצת של דרעי להתרחק מנתניהו, נובעת ככל הנראה מהערכתו כי שלטונו של נתניהו, שהתחיל בשנת 1996, מתקרב לקיצו. מאחר שנתניהו היה עד כה גורם מאזן בליכוד, ומנע את עליית כוחו של הימין הקיצוני, ומאחר שבקדנציה הנוכחית נתניהו לא הצליח לעצור את הימין הקיצוני, אלא נסחף אחריו; הניסיון של נתניהו לאחוז עכשיו בהגה, מחזק את הרושם שהצעידה עם הימין הקיצוני לא הייתה אידאולוגיה חדשה של נתניהו אלא חולשה פוליטית. אריה דרעי מריח חולשה פוליטית ממרחק שרוב הפוליטיקאים בישראל, לא מריחים אפילו שמן שרוף. בגלל חולשה פוליטית דרעי התרחק משמעון פרס כאשר הוא הפסיד לנתניהו בשנת שלטונו הראשונה של נתניהו 1996, והוא התרחק מהשמאל ואפילו מהמרכז הפוליטי, ובהמשך הוא אפילו עשה את הדבר שבשנות התשעים לא עשה: הכריז למפרע שהוא וש"ס עם נתניהו כי "ביבי צריך אריה חזק". כעת דרעי מעריך ככל הנראה שכוכבו של גנץ דורך, וגם הוא יצטרך לפיכך אריה חזק.
הדלפה של אחד מאנשי פמלייתו של נשיא איראן ראיסי בביקורו בסוריה, מבהירה שאיראן חוששת כי חזרתה של סוריה לליגה הערבית, עלולה להביא לסילוקה של איראן מסוריה. את ההדלפה מסר המקור בפמליית ראיסי לכתב של אל אחבאר, העיתון המזוהה עם חיזבאללה, והיא אף פורסמה באל מנאר של חיזבאללה: "יחסי איראן-סוריה שורשיים וחסינים, וכוח יחיד אינו יכול להפריד בין שתי המדינות, במיוחד כשהן הקריבו יחד קורבנות במאבק בקיצוניות ובטרור". כמובן שהנוסח המצוטט לעיל יכול להתפרש גם כאילו כוח יחיד חיצוני אינו יכול להפריד בין שתי המדינות, אלא שהליגה הערבית אינה כוח יחיד, וראיסי לא היה נכנע לדרישותיה של הליגה למפרע, והערכתנו לפיכך היא כי ראיסי אמר זאת לאסאד, כהבהרה לפיה סוריה לא יכולה לסלק את איראן מהמדינה, והחלטה כזאת צריכה להיות משותפת לשתי המדינות. בתום פגישתם, פרסמו איראן וסוריה הצהרה משותפת לגבי נוכחות של צבאות זרים בסוריה: "שני הצדדים מגנים כל נוכחות בלתי חוקית של כוחות צבאיים בשטח הרפובליקה הערבית הסורית, נוכחות אשר נחשבת לכיבוש, ומדגישים את ההכרח בסיומה, בהיותה פוגעת בריבונות הלאומית של הרפובליקה הערבית הסורית ושלמותה הטריטוריאלית. הצדדים הצהירו על הצורך להרחיב את הריבונות של הרפובליקה הערבית הסורית ברחבי ארצה. הצדדים גינו בחריפות את פעולותיה של ארצות הברית בגניבת משאבי הטבע של הרפובליקה הערבית הסורית ודרשו תגובה נחרצת מהקהילה הבינלאומית להפסיק פעולות כאלה". מהדיווח באל מנאר, עולה כי מטרת ראיסי בביקורו בסוריה הייתה מראש החלשת השפעת הליגה הערבית על סוריה, וכסוג של פעולת מנע איראנית לקראת חזרתה של סוריה לליגה הערבית.
ביום רביעי 10 במאי יתקיים מפגש בין ארבע מהמדינות, אשר נוכחות בסוריה, ואשר כבר היו ביניהן בעבר הבנות לגבי נוכחותן בסוריה. מטרת הפגישה לא פורסמה, ואף לא ידוע אם תתפרסם הצהרה בתום הפגישה המרובעת, אבל כלי תקשורת באיראן מדווחים כי על הפרק הסדרת היחסים בין טורקיה וסוריה לגבי נוכחות טורקיה באיראן. בנפרד מפגישה זו, ביקר בשבוע שעבר שר החוץ האיראני בסוריה, ומתוך מקור במשלחתו אשר צוטט בכלי תקשורת של חיזבאללה, עולה כי הוא העביר לנשיא אסאד מסר לפיו סוריה אינה יכולה להוציא את איראן מהמדינה באופן חד צדדי. ביקורו של השר האיראני היה כפעולת מנע לקראת חזרתה של סוריה לליגה הערבית. רוסיה צמצמה את נוכחותה בסוריה בעקבות המלחמה נגד אוקראינה, אבל אין בכוונתה לעזוב את סוריה. מקום המפגש בין ארבע המדינות, אינו ידוע לנו.
מאת מתי כהן עורך העיתון
אריה דרעי ממשיך להתרחק מהימין הקיצוני, והביטוי הנוכחי לכך הוא הוראתו לש"ס לא להשתתף בכנס הימין הקיצוני שהיה בסוף השבוע שעבר בירושלים. מקור בכיר בש"ס אמר "דרעי מנסה להיבדל עכשיו מהימין הקיצוני, הוא מפחד מאוד ממה שנדבק בו, החיבור (שהוא עשה) לימין למען האינטרסים שלו, והחיבור הזה מאוד מפריע לו ולכן הוא מנסה לברוח (מזה), למשל בהפגנה (לגביה הורה לא להשתתף), כי זה נדבק בו שהוא הפך להיות שותף מלא על מלא עם הימין הקיצוני".
ש"ס, כך הערכנו בימי המשבר המשטרי הראשונים, היא הגורם הפוליטי והציבורי היחיד שבכוחו למנוע את הניסיונות להפוך את המשטר בישראל, באמצעות החקיקה הבזויה של קנאי הימין הקיצוני; הערכתנו זו בעינה עומדת. דרך שנייה לעצור את ההתדרדרות המשטרית בישראל לעבר דיקטטורה, היא ההידברות הציבורית בבית הנשיא, אשר הסיכויים להצלחתה קלושים, למעט אם הצד הדמוקרטי, יתפשר ויפיל את ישראל לתהום, מתוך שגיאה. הדרך השלישית, היא פוליטית, והיא ויתור של נתניהו על ממשלתו, ועל מנוף לחץ על בית המשפט, מנוף אשר כעת הוא מחזיק בידיו. נתניהו שמר על ישראל דמוקרטית בעבר, אבל לצד זה הוכיח לא פעם כי בבחירה בין הסיכוי להציל את עצמו לבין שליחות ציבורית אלטרואיסטית, הוא נוטה לבחור בעצמו.
אריה דרעי הבין שני דברים עיקריים במהלך משבר החקיקה נגד הדמוקרטיה, בעיקר בשלושת החודשים האחרונים. האחד הוא שמפלגתו קמה עליו, והוא עלול בעקבות כך לאבד את אחיזת הברזל שיש לו עליה. והדבר השני הוא שגם הציבור הישראלי קם על ש"ס, ומאשים אותה בתוצאות ההפיכה המשטרית, ובהבאת ישראל אל סף של מלחמת אזרחים.
לגבי המצב הפנימי בש"ס, בשבועות האחרונים דיווחנו בלעדית, על הניסיונות של דרעי לאחוז שוב בש"ס, להלן תזכורת על עיקרי העלילה שהופיעה אצלנו בשלושת החודשים האחרונים:
הרב דוד יוסף, העביר לאריה דרעי מסר, כנראה באמצעות משלחת תלמידיו שבאו אל ביתו של דרעי, לפיו אם דרעי ימנה את אחיו הרב יהודה דרעי, למועמד המפלגה לרב ראשי לישראל, הרב דוד יוסף עשוי לרוץ כמועמד עצמאי לרב הראשי, נגד מועמדה של ש"ס. תחת הילת אביו, הרב עובדיה יוסף זצ"ל, הרב דוד יוסף לא יתקשה כנראה להשיג מהגוף הבוחר, את 20 החתימות הדרושות לשם הצבתו כמועמד למשרה הרמה. את האיום לרוץ מחוץ למפלגה, השמיע לפני כעשר שנים אריה דרעי כלפי אביו של הרב דוד יוסף, כדי שיחזירו אותו לראשות המפלגה. כעת בנו של הרב נוקט בדרך דומה, הפעם כלפי המאיים; אבל דרעי לפי שעה לא עוצר וממשיך במהלך למינוי אחיו.
מקור בש"ס אמר לנו השבוע כי הביקורת על דרעי היא גם ברחוב, וכי ציבור חרדי גדול כועס על ההתמקדות בחקיקה פרסונלית ובחקיקה המשפטית, במקום בדברים שמהותיים לציבור החרדי כיוקר המחייה, גובה הריבית והחוקים הדתיים, למשל בעניין הגיור.
צריך לומר כי התסיסה התרבותית בקרב האלקטורט של ש"ס, על האפליה העדתית שסבלו קהילות המזרח משחר תקומת ישראל, היא נמוכה מאשר בקרב האלקטורט המזרחי של הליכוד למשל, וזה בעיקר הודות להקמתה של ש"ס הארצית בשנת 1984 שהתפתחה מתוך ש"ס המוניציפלית בירושלים, אשר אפשרה לקהילות המזרחיות חרדיות לסגור את הפער בינן לבין קהילות אשכנזיות, בכך שהקימו תלמודי תורה משלהן, ישיבות, שכונות מגורים, אפשרויות תעסוקה ולימודים ועוד. במובן הזה, המודל הציבורי שאפיין את ישראל משחר תקומת היהודים במולדת ההיסטורית, מודל אשר אפשר בעינינו לתארו כדמוקרטיה נאורה, אשר נתונה בתוך רודנות תרבותית, חד ערכית אשכנזית, התחיל להגיע אל קצו במובן של קהילות ש"ס בשנת 1984 עת הרב עובדיה יוסף, ניסים זאב, יעקב כהן, שלמה דיין, אשר אליהם הצטרפו מאוחר יותר יצחק פרץ, אריה דרעי ובן בריתו, בנו של הרב עובדיה יוסף, דוד יוסף, כוננו את הקהילה החרדית מזרחית שהמעטפת הפוליטית שלה היא ש"ס.
במובן של "דמוקרטיה נאורה אשר נתונה בתוך רודנות תרבותית" שהיא להערכתנו המעטפת הציבורית הישראלית, יש להוסיף כי הרודנות התרבותית הזו אינה נחלת בתי המשפט בלבד, אלא היא נחלתו של כל גוף פרטי, ציבורי, פוליטי, בידורי, כלכלי, וכך הלאה, אשר נמצא משחר התקומה מתחת לכיפת השמיים הישראלית, לרבות כל האנשים הישראלים שנמצאים מתחת לאותה כיפת שמיים בין אם הם מזרחיים או אשכנזיים. ישראל כולה מלמעלה ועד למטה היא מוכת המודל הציבורי הזה. ולכן הרצון להחליש את בית המשפט, בגלל הרודנות התרבותית ששוררת בישראל משחר תקומתה כאמור, לא רק שלא יתקן את הליקוי הציבורי התרבותי הישראלי, אלא שהוא אף יביא לכך שהליקוי הציבורי התרבותי הזה ימשיך לשרור ואף לשגשג בתוך רודנות פוליטית, ובתוך דיקטטורה בזויה. וזהו מצב דברים שיקשה עוד יותר להביא לתיקון המיוחל, ואולי אף יחסל את הסיכוי לכך.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
מקור ביטחוני מסר כי הכטב"ם החמוש אשר שיגרה איראן משטחה לעבר ישראל, ואשר עליו דיווחנו כאן בלעדית ב-9 באפריל, הופל על ידי ספינת חיל הים. איננו יודעים היכן יועד הכטב"ם לפגוע, אבל יכולת הדיוק של הכטב"ם האיראניים מוכרת, בעיקר אחרי התקיפה של מתקני הנפט הסעודים לפני כארבע שנים, והשבתתם.
ש"ס, כך הערכנו בימי המשבר המשטרי הראשונים, היא הגורם הפוליטי והציבורי היחיד שבכוחו למנוע את הניסיונות להפוך את המשטר בישראל, באמצעות החקיקה הבזויה של קנאי הימין הקיצוני; הערכתנו זו בעינה עומדת. דרך שנייה לעצור את ההתדרדרות המשטרית בישראל לעבר דיקטטורה, היא ההידברות הציבורית בבית הנשיא, אשר הסיכויים להצלחתה קלושים, למעט אם הצד הדמוקרטי, יתפשר ויפיל את ישראל לתהום, מתוך שגיאה. הדרך השלישית, היא פוליטית, והיא ויתור של נתניהו על ממשלתו, ועל מנוף לחץ על בית המשפט, מנוף אשר כעת הוא מחזיק בידיו. נתניהו שמר על ישראל דמוקרטית בעבר, אבל לצד זה הוכיח לא פעם כי בבחירה בין הסיכוי להציל את עצמו לבין שליחות ציבורית אלטרואיסטית, הוא נוטה לבחור בעצמו.
אריה דרעי הבין שני דברים עיקריים במהלך משבר החקיקה נגד הדמוקרטיה, בעיקר בשלושת החודשים האחרונים. האחד הוא שמפלגתו קמה עליו, והוא עלול בעקבות כך לאבד את אחיזת הברזל שיש לו עליה. והדבר השני הוא שגם הציבור הישראלי קם על ש"ס, ומאשים אותה בתוצאות ההפיכה המשטרית, ובהבאת ישראל אל סף של מלחמת אזרחים.
לגבי המצב הפנימי בש"ס, בשבועות האחרונים דיווחנו בלעדית, על הניסיונות של דרעי לאחוז שוב בש"ס, להלן תזכורת על עיקרי העלילה שהופיעה אצלנו בשלושת החודשים האחרונים:
הרב דוד יוסף, העביר לאריה דרעי מסר, כנראה באמצעות משלחת תלמידיו שבאו אל ביתו של דרעי, לפיו אם דרעי ימנה את אחיו הרב יהודה דרעי, למועמד המפלגה לרב ראשי לישראל, הרב דוד יוסף עשוי לרוץ כמועמד עצמאי לרב הראשי, נגד מועמדה של ש"ס. תחת הילת אביו, הרב עובדיה יוסף זצ"ל, הרב דוד יוסף לא יתקשה כנראה להשיג מהגוף הבוחר, את 20 החתימות הדרושות לשם הצבתו כמועמד למשרה הרמה. את האיום לרוץ מחוץ למפלגה, השמיע לפני כעשר שנים אריה דרעי כלפי אביו של הרב דוד יוסף, כדי שיחזירו אותו לראשות המפלגה. כעת בנו של הרב נוקט בדרך דומה, הפעם כלפי המאיים; אבל דרעי לפי שעה לא עוצר וממשיך במהלך למינוי אחיו.
מקור בש"ס אמר לנו השבוע כי הביקורת על דרעי היא גם ברחוב, וכי ציבור חרדי גדול כועס על ההתמקדות בחקיקה פרסונלית ובחקיקה המשפטית, במקום בדברים שמהותיים לציבור החרדי כיוקר המחייה, גובה הריבית והחוקים הדתיים, למשל בעניין הגיור.
צריך לומר כי התסיסה התרבותית בקרב האלקטורט של ש"ס, על האפליה העדתית שסבלו קהילות המזרח משחר תקומת ישראל, היא נמוכה מאשר בקרב האלקטורט המזרחי של הליכוד למשל, וזה בעיקר הודות להקמתה של ש"ס הארצית בשנת 1984 שהתפתחה מתוך ש"ס המוניציפלית בירושלים, אשר אפשרה לקהילות המזרחיות חרדיות לסגור את הפער בינן לבין קהילות אשכנזיות, בכך שהקימו תלמודי תורה משלהן, ישיבות, שכונות מגורים, אפשרויות תעסוקה ולימודים ועוד. במובן הזה, המודל הציבורי שאפיין את ישראל משחר תקומת היהודים במולדת ההיסטורית, מודל אשר אפשר בעינינו לתארו כדמוקרטיה נאורה, אשר נתונה בתוך רודנות תרבותית, חד ערכית אשכנזית, התחיל להגיע אל קצו במובן של קהילות ש"ס בשנת 1984 עת הרב עובדיה יוסף, ניסים זאב, יעקב כהן, שלמה דיין, אשר אליהם הצטרפו מאוחר יותר יצחק פרץ, אריה דרעי ובן בריתו, בנו של הרב עובדיה יוסף, דוד יוסף, כוננו את הקהילה החרדית מזרחית שהמעטפת הפוליטית שלה היא ש"ס.
במובן של "דמוקרטיה נאורה אשר נתונה בתוך רודנות תרבותית" שהיא להערכתנו המעטפת הציבורית הישראלית, יש להוסיף כי הרודנות התרבותית הזו אינה נחלת בתי המשפט בלבד, אלא היא נחלתו של כל גוף פרטי, ציבורי, פוליטי, בידורי, כלכלי, וכך הלאה, אשר נמצא משחר התקומה מתחת לכיפת השמיים הישראלית, לרבות כל האנשים הישראלים שנמצאים מתחת לאותה כיפת שמיים בין אם הם מזרחיים או אשכנזיים. ישראל כולה מלמעלה ועד למטה היא מוכת המודל הציבורי הזה. ולכן הרצון להחליש את בית המשפט, בגלל הרודנות התרבותית ששוררת בישראל משחר תקומתה כאמור, לא רק שלא יתקן את הליקוי הציבורי התרבותי הישראלי, אלא שהוא אף יביא לכך שהליקוי הציבורי התרבותי הזה ימשיך לשרור ואף לשגשג בתוך רודנות פוליטית, ובתוך דיקטטורה בזויה. וזהו מצב דברים שיקשה עוד יותר להביא לתיקון המיוחל, ואולי אף יחסל את הסיכוי לכך.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
אתר הטילים והכטב"ם בחומס, אשר הותקף בסוף השבוע, הוקם על ידי איראן, ועל כך דיווחנו בלעדית ב-5 בפברואר השנה. כותרת הכתבה הייתה "מקור בתחום המודיעין: איראן מכשירה תשתיות לכטב"ם וטילים באזור חומס בסוריה". כחודש לאחר מכן, דיווחנו כי איראן יצאה מהאתר שהקימה; כשבועיים לאחר מכן הופיעה ידיעה במרכז הסורי לזכויות אדם ולפיה חיזבאללה נכנס לאתר בחומס, והעביר אליו טילים לטווח בינוני ממחסנים במערב דמשק. הערכנו כאן כי מדובר באותו אתר שהקימה איראן, והוא הועבר לידי חיזבאללה. ב-26 במארס דיווחנו שוב בלעדית כי חיזבאללה הפיל מעל האתר בחומס, רחפן ישראלי. בסוף השבוע, יוחסה לישראל תקיפת האתר בחומס. כאמור חיזבאללה מחזיק באתר בחומס טילים לטווח בינוני, ככל הנראה איראניים מסוג שיאהב 3, אשר מכסים את כל שיטחה של מדינת ישראל, וכן מחזיק חיזבאללה באתר כטב"ם.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא וביטחון
מטוס KLM שאמור היה לצאת לישראל משדה התעופה סכיפהול בהולנד ביום שלישי בלילה (25 באפריל), עוכב בידי אנשי ביטחון הולנדיים שעלו אליו כאשר נוסעים רבים כבר היו בו. כוחות הביטחון ההולנדיים, הורו לכל הנוסעים לעזוב את המטוס. לאחר מכן, הועברה הטיסה לגייט אחר, וחברת התעופה הציבה מטוס חלופי לטיסה ללוד, והוא יצא לדרכו באיחור של 3 וחצי שעות. קברניט המטוס מסר לנוסעים כי אירוע ביטחוני מנע את השימוש במטוס אליו נכנסו אנשי ביטחון הולנדיים, אבל לא פירט.
ביום שישי, חג עיד אל פיטר, דיווח חיזבאללה באופן בלתי בולט באל מנאר, כי "דיפלומטים ירדניים ואיראניים הסכימו לדון בקשרים הדו צדדיים בין שתי המדינות". מקור הידיעה על פי חיזבאללה הוא בעמאן. עדכון זה על מקור הידיעה מגדיל כנראה את הסיכוי כי היא מהימנה, ואינה מביעה משאלת לב לבנונית מתעתעת. מאחר שלירדן יש מעמד מיוחד בהר הבית, הן בהסכמת ממשלת ישראל אחרי מלחמת 1967, והן מכוח הסכם השלום שנחתם איתה, העמקת קשריה עם איראן, עלולה להעניק למדינת הטרור הדתי צבאי, גישה ללבה התרבותי אסטרטגי של ישראל, בירושלים. בשבוע שעבר הציגו איראן וחיזבאללה את החזית שתעמוד מול ישראל, במלחמת דת שנועדה להשמידה. חסן נסראללה קבע באותה ידיעה כי המלחמה נגד ישראל כבר התחילה, ומנה את הארגונים השותפים לה ובהם חמאס, ג'יהאד, פלגים של פת"ח, חיזבאללה והחותים בתימן. במקביל לכך איראן מנסה לצרף לחזית הזאת גם מדינות ערביות. האסטרטגיה הזאת הובילה להסכם של איראן עם סעודיה בחסות סין, לניסיון התקרבות של סוריה למצרים, לניסיון איראני לחתום על הסכם מסחרי חדש עם האמירויות, ולביקור של שר החוץ הסעודי בסוריה לאחרונה, ולפגישה שהייתה לו עם הנשיא הסורי אסאד. להבדיל מסעודיה אשר לה לא היו יחסים דיפלומטיים עם איראן, לירדן יש שגריר בטהרן, אבל יחסי שתי המדינות קרים. יתכן שדילול נוכחותה של ארה"ב במזה"ת, והערכות במזה"ת כי ישראל נחלשת, עומדת מאחורי המהלך הירדני, כפי שעמדה להערכתנו מאחורי המהלך הסעודי.
על פי הסכם השלום שחתם ראש הממשלה יצחק רבין, עם המלך חוסיין, אביו של המלך הירדני הנוכחי עבדאללה, בחודש אוקטובר 1994, נאסר על כל אחת מהמדינות "שת"פ עם גורמים או קואליציה נגד המדינה השנייה". לפיכך חתימה על הסכמים אשר יש בהם היבטים שמשפיעים על ישראל במובנים הביטחוניים, המדיניים ואפילו הכלכליים, ובוודאי הדתיים בהקשר שאיראן מעניקה להר הבית כראש גשר דתי צבאי נגד ישראל, עלולה להיחשב הפרה של הסכם השלום.
הריבונות על הר הבית היא בידי ישראל, אבל בהסכם השלום ישראל הכירה במעמדה המיוחד של ירדן בהר הבית. הפרה של הסכם השלום, עשויה להשפיע על המעמד המיוחד הזה, על רקע האופן שבו איראן רואה את הר הבית כראש גשר בתוך מלחמת דת נגד ישראל; לאור העובדה שחזית רחבה מתגבשת כעת נגד ישראל תחת ההשקפה הדתית/צבאית הזאת, עשויה לגרום לישראל לשקול שוב את הסטטוס קוו בהר הבית, בהיבט הצבאי ביטחוני של המציאות המדינית, ולא בהיבט הדתי.
המשבר בש"ס, שהחריף מאוד אחרי שהתבררה התוכנית של הימין הקיצוני, להחליש את הרשות השופטת, באמצעות הכוח האלקטורלי המזרחי של ש"ס, ממשיך להתדרדר. אריה דרעי מרחיק עצמו בשבועות האחרונים מהקנאים, שהשתמשו בו, ומרחיק עצמו גם מנתניהו, אבל בתוך מפלגתו יש כעת יותר גורמים שמעזים להביע התנגדות למהלכיו. כפי שדיווחנו בלעדית, דרעי מתכוון לדלג על בן בריתו בעבר, חבר מועצת חכמי התורה, הרב דוד יוסף, ולמנות למועמד ש"ס לרב הראשי לישראל, את אחיו הרב יהודה דרעי. מקור בכיר במפלגה מסר לנו השבוע כי בעקבות הכוונה הזאת, הגיעה לאחרונה לביתו של דרעי ברחוב הקבלן בירושלים, משלחת של תלמידי הרב דוד יוסף, ודרשה מדרעי למנות את רבם כמועמד המפלגה לתפקיד. איננו יודעים מה הייתה תשובתו של אריה דרעי, אבל ככל הנראה הוא מתכוון לדבוק בעמדתו, שכן מקורביו רמזו השבוע שהרב יצחק יוסף, בנו של הרב עובדיה יוסף והרב הראשי לישראל, עשוי להתמנות כאשר יפרוש מתפקיד הרב הראשי לישראל, לראש מועצת החכמים של ש"ס. עד כה דרעי לפי מקור במפלגה, התכוון למנות לתפקיד הזה את ראש ישיבת פורת יוסף, הרב שמאל בצלאל. יתכן שההדלפה הזאת אינה מתארת את המציאות, אלא שהיא נועדה לבדוק את תגובת הציבור ותגובת בית הרב, לאפשרות שדרעי יפריד בין שני בניו של הרב עובדיה יוסף, כלומר לאחד, הרב יצחק יוסף, הוא ייתן את מבוקשו להיות ראש מועצת חכמי התורה של ש"ס תפקיד אותו נשא בחייו אביו, ואילו לרב דוד יוסף לא ייתן את מבוקשו להיות מועמד המפלגה לרב ראשי; בכך ימנע דרעי את התסיסה בבית הרב, ואת האפשרות שהבית יתאחד נגדו. המקור במפלגה מסר כי לפי שעה דרעי מתכוון למנות כראש מועצה זמני את הרב משה מאיה, באופן שדרעי יוכל להכריע סופית לגבי התפקיד, בתום כהונתו של הרב יצחק יוסף בחודש אוגוסט.
מקור בכיר בש"ס אמר לנו, כי הפעם הרב דוד יוסף מתכוון להיאבק באריה דרעי, לעומת פעמים קודמות בהן נמנע מלעשות זאת, והוא אף עלול להודיע כי ירוץ למשרת הרב הראשי לישראל, כמועמד בית הרב עובדיה יוסף, כלומר כמועמד עצמאי, ולא כמועמד ש"ס. צעד כזה עלול ליצור קרע של ממש במפלגה, קרע אשר עלולה להיות לו גם משמעות אלקטורלית. ערב חזרתו למפלגה של אריה דרעי, לפני כעשר שנים, כך מסר לנו מקור בבית הרב, אריה דרעי השמיע איום דומה, ואמר לרב עובדיה יוסף שאם לא יוחזר לתפקידו בש"ס, הוא יקים מפלגה שתתחרה בה.
איראן מתווכת בין סעודיה לבין החותים בתימן, כדי לשחרר את החותים למלחמה נגד ישראל. המשמעות הצבאית של צירוף החותים למלחמה, היא יכולת שיגור של טילים בליסטיים לישראל מכתובת נוספת מחוץ לאיראן. הכללת החותים בחפ"ק של איראן וגרורותיה, היא בבחינת דיווח (שקרי או אמיתי) לפיו החותים יקבלו מאיראן טילים לטווח של מעל 2500 ק"מ. יש הערכה כי איראן פיתחה טיל כזה, דו שלבי, אשר מונע בדלק מוצק. חיזבאללה הציג השבוע בסרטון וידאו את החפ"ק לתיאום בין כל הארגונים השותפים למלחמה בישראל: שני ארגונים שלא נודע עד כה באופן ברור שיהיו בחזית התיאום של חיזבאללה ואיראן, הם החותים בתימן, וגדודי חללי אל אקצה, אשר חלקם עדין נשמע לבכירים בארגון פת"ח. בכך איראן מציגה זווית נוספת לשיגור טילים לעבר ישראל מתימן, וכן היא פותחת דלת באופן רשמי למעורבות של פת"ח במלחמה נגד ישראל. חיזבאללה מצטט הלכות מלחמה מהקוראן אשר על פיהן מלחמת המאמינים נפתחת אחרי שתי אזהרות של הצד המוסלמי לצד שמנגד; הארגון ציין בסרטון האמור כי האזהרה המוסלמית השנייה לישראל כבר ניתנה. בסרטון מוזכרת סורת אל איסרא מהקוראן אשר ממנה מצטט חיזבאללה כך: "אם תיטיבו לכת, תיטיבו לנפשכם; ואם תמרדו, לבדכם תישאו, ובבוא מוסרכם על עוונכם השני, חשכו מראכם, ויבואו אויביכם אל בית מקדשכם כבראשונה, ויבזזוהו ויהרסוהו". המרחק בין ה"מאמינים" לבין בית המקדש היהודי הקדום, הוא אפס, מכוח ההסכמה של ישראל שניתנה אחרי מלחמת 1967 להעברת ניהול ההר לידי המוסלמים. איראן, חיזבאללה, הארגונים הפלסטינים והחותים מנצלים כעת את רוחב הלב של ישראל, ואת מתינותה, כראש גשר צבאי-דתי נגדה, בלב ירושלים. צריך לומר שגם בעבר, בעיקר בסוף שנות השישים של המאה הקודמת, הגדילו אויבי ישראל את תדמית כוחם ועוצמתם, אבל בשדה הקרב התברר כי מאחורי התדמית בעלת העוצמה הששה אלי מלחמה, יש מעט מאוד כוח ועוצמה והרבה מאוד דברי רהב וזעקות שבר.
מקור ביטחוני מסר כי לא ידוע על מנהרות של חיזבאללה בגבול הצפון. לעומת זאת בסרטון וידאו אחר של חיזבאללה שהופץ לפני כשבועיים, נראים לוחמי חיזבאללה חוצים במנהרה. האם צה"ל נערך לקיומן של מנהרות למרות הערכת מערכת הביטחון כי אין מנהרות כאלה? איננו יודעים.
מקור ביטחוני מסר כי ישראל עקבה אחרי הכטב"ם שאיראן שיגרה לפני כשבועיים משטחה לעבר צפון ישראל, בטרם נכנס לתחום ישראל, ויכולה הייתה להפילו, אבל במערכת הביטחון קיוו כנראה להשיג כלי כזה על כל חלקיו, כדי שאפשר יהיה להנדס אותו לאחור. המקור הוסיף כי היכולת האיראנית לחמש כטב"ם עדין מוגבלת בסוריה, ולכן כלי הטיס שוגר מאיראן, ככל הנראה גם כבלון ניסוי.
הכטב"ם הופל בלי שנפגע בפיצוץ, באמצעות לוחמה אלקטרונית, ונאסף. איננו יודעים להיכן בישראל כוון הכטב"ם, אבל כושר הדיוק של כטב"ם איראני מוכר במזה"ת מהפגיעה לפני ארבע שנים במתקני נפט בסעודיה.
נפילתו של אריה דרעי למלכודת הפתאים של הקנאים בממשלה, שניצלו את הציבור המזרחי החרדי לקידום של ההפיכה המשטרית, והכעס שהופנה כלפי ש"ס בעקבות כך, החריפו את המשבר הפנימי במפלגה. מקור בש"ס מסר כי אריה דרעי ביטל את כנס להקביל פני רבו של המפלגה, שהיה אמור להיות בבריכת הסולטן בחול המועד פסח. בנו של הרב עובדיה יוסף – הרב הראשי לישראל הרב יצחק יוסף, רוצה את משרת ראש מועצת חכמי התורה בתום כהונתו, ובנו הנוסף של הרב עובדיה יוסף – חבר מועצת חכמי התורה הרב דוד יוסף, רוצה להיות מועמד ש"ס לרב הראשי לישראל, אחרי כהונת אחיו. לגבי מועמד ש"ס לרב ראשי, דרעי רוצה להציב במשבצת הזאת את אחיו הרב יהודה דרעי, רבה של באר שבע, ולא את מקורבו בעבר הרב דוד יוסף; ולתפקיד ראש מועצת חכמי התורה דרעי רוצה למנות את ראש ישיבת פורת יוסף, הרב שמואל בצלאל, ולא את הרב הראשי הפורש, הרב יצחק יוסף. בעקבות המתח הגואה בין שני חלקי המפלגה, הרב דוד יוסף אמר לדברי המקור כי לא ישתתף בכנס בפסח, ודרעי בעקבות כך ביטל את הכנס. נאומיו חוצבי הלהבות של הרב דוד יוסף, מעל בימת כנס פסח, הם אחד מסימניה של ש"ס, ולפיכך היעדרותו מהבמה הייתה עלולה להיות בולטת, ולהדגיש את המשבר הפנימי במפלגה. להערכתנו זו הסיבה שדרעי עצר את הכנס, כמו גם את המנויים החדשים למועצת חכמי התורה אשר אותם התכוון להציג בכנס פסח האמור.
ערב חודש הרמדאן הבטיח ראש הממשלה הפלסטיני, כי הרשות תעביר משכורת לחייליה ועובדיה, לפני עיד אל פיטר. מקור ברשות אמר בסוף השבוע כי שר האוצר הפלסטיני הודיע כי לא יעביר את הכסף, על אף הבטחתו של ראש הממשלה. התנגדותו של שר האוצר אינה פוליטית לדברי המקור, אלא מתייחסת למדדים כלכליים שאינם מאפשרים לקיים את ההבטחה של ראש הממשלה, ובחלקם נובעים מסירובה של ישראל להעביר לפלסטינים חלק מכספי מיסים שמגיעים להם, אחרי פנייתם לבית המשפט הבינלאומי בהאג. עיד אל פיטר, הוא אחד משני החגים החשובים ביותר למוסלמים, ובמשך שלושה ימים נוהגים החוגגים לארח בני משפחה, ולכבדם ברוחב לב. השפעתו של מחסור כספי בהקשר הזה, עמוקה יותר. עם זאת, לא ברור אם התסיסה האמורה בקרב מנגנוני הביטחון הפלסטינים קשורה אך ורק למחסור הכספי המתואר, או שמא המשבר הפנימי בישראל מעודד את הזועמים, לחדד את זעמם ערב עיד אל פיטר.
מקור ביטחוני סבור כי חתימת ההסכם האסטרטגי בין רוסיה לאיראן, עליו דיווחנו כאן בשבוע שעבר, תיקח יותר מחודש. שר החוץ האיראני אשר אותו ציטטנו בכתבה, העריך כי חתימת ההסכם תהיה בעוד חודש. יתכן לפיכך כי איראן ורוסיה מנסות להבין מה תהיה תגובת ארה"ב למהלך, ולכן משגרות את הידיעה על התרקמות ההסכם האסטרטגי, טרם החתימה עליו. אתמול ארה"ב נתנה תשובה ושלחה לאזורנו צוללת גרעינית, כך דיווחה התקשורת האמריקנית. וול סטרי ז'ורנל, צירף לידיעה את צילומי מסיבת העיתונאים בה דיווח דובר מטעם הצי האמריקני על שיגור הצוללת לאזורנו; הדובר הדגיש כי מטרת שיגור הצוללת הוא להגיב להתקפה איראנית נוספת על כוחות הקואליציה אם תהיה, הדובר גם ציין כי מטרת ארה"ב באזור, היא המלחמה בדאעש, ומטרה זו לא השתנתה. עם זאת, הסכם אסטרטגי בין איראן לרוסיה, עלול להביא מכוח תוכנו המדיני (שאיננו יודעים את פרטיו) להתערבות באזור של רוסיה גם בעניינים אשר קשורים לאיראן, ולא רק לסוריה. לפיכך לא סביר שארה"ב לא תגיב על כך. להערכתנו איראן שואפת להביא להתנגשות צבאית בין ישראל לרוסיה, אשר תהפוך את המלחמה האזורית, לקרב בין שני הקטבים המדיניים בעולם, המערבי והמזרחי. על קיומו של הקוטב המזרחי עמלה איראן בשנתיים האחרונות, והתקדמותה הצבאית והמדעית הביאו לכך שרכשה מעמד מדיני שמאפשר לה לעשות את זה. במובן הזה, איראן תעשה להערכתנו ניסיונות לערב גם את סין במשבר, והיא אף עושה זאת שכן את ההסכמים עם סעודיה חתמה איראן בבייג'ינג, בחסות סינית. איראן מנסה בעיקר בשנה האחרונה, גם להביא לרצף טריטוריאלי מדיני במזרח, בין רוסיה, ובין סין לבינה. בהקשר הזה היא מנסה להגיע להסכמים מדיניים עם כל המדינות באזור הזה אשר שוכנות בינה לבין רוסיה וסין, ומפעילה לשם כך את כל השפעתה, גם השפעתה הביטחונית. בעבר דיווחנו כאן על האסטרטגיה האיראנית להקים מפעלי כטב"ם מתוצרתה במדינות ברית, אסטרטגיה אשר הובילה להקמת מפעל כזה גם ברוסיה. מדינות נוספות יזכו על פי האסטרטגיה האמורה למפעלי כטב"ם איראני.
סעודיה לא תתערב כעת בנעשה בזירת סוריה-לבנון-ישראל-עזה, והיא תחכה להתפתחויות. במידה שאיראן חיזבאללה, חמאס, הג'יהאד וכנראה גם חלקים ברשות הפלסטינית, יזכו להישגים נגד ישראל, סעודיה עלולה להצטרף לכוח הזה, ויתכן שגם מדינות נוספות במפרץ הפרסי. בשבוע שעבר נסע שר החוץ הסורי למצרים. בעבר סוריה ומצרים שיתפו פעולה נגד ישראל פעמיים. הראשונה בראשית שנות השישים של המאה הקודמת (1958-1961) כאשר הכריזו על איחוד פוליטי. והשנייה בשנת 1973, כאשר שתיהן תקפו את ישראל בעת ובעונה אחת מצפון ומדרום.
איראן וחיזבאללה העמיקו מאוד את אחיזתם הצבאית בסוריה, לכתבנו נודע כי הכטב"ם שאיראן שיגרה בשבוע שעבר משטחה לישראל, היה חמוש (ר' הרחבת הידיעה למטה). הבוקר (יום ראשון, המועד השבועי להוצאה לאור של העיתון) שיגרה איראן מסוריה רקטות לעבר ישראל; כאן דיווחנו בשבועות האחרונים כי חיזבאללה חימש את אתר הטילים שלו בחומס, בטילי שיאהב 3 ובכטב"ם, אשר מכסים את כל שיטחה של ישראל. סביר להניח כי לארגון בחסות איראן, יש אתרים נוספים בסוריה אשר עליהם איננו יודעים. כפי שדיווחנו, חיזבאללה בלחץ לבנוני פנימי, מנסה להעביר את זירת המלחמה עם ישראל לסוריה, וזאת להערכתנו הסיבה כי את הטילים שנורו מלבנון לישראל בסוף השבוע, שיגר חמאס, ולא חיזבאללה. עם זאת כדי להבהיר את מידת שליטתו על לבנון, פרסם הארגון אתמול אזהרה לישראל בקולו של נסראללה: לפני שבועיים דיווחנו כאן על דברי נסראללה לפיהם צבאו מוכן לכבוש את ישראל מהים ועד הנהר, ואתמול באזהרתו לישראל, הציג נסראללה את האמצעים לקיום האיום הזה: מנהרות, טילים, כטב"ם ואש נגד מטוסים. ר' כאן למעלה את התמונות בווידאו שהציג אתמול נסראללה.
ירי הטילים של חמאס מלבנון אף מבשר על הפיוס בין חמאס לבין איראן, פיוס אשר נכרת לאחרונה, ובין חמאס לבין חיזבאללה והג'יהאד; המתח בין חמאס לבין איראן וגרורותיה ג'יהאד וחיזבאללה, נוצר בשנה וחצי האחרונות, כאשר איראן ניסתה באמצעות הג'יהאד לכונן בשטחי הגדה המערבית כוח שסר למרותה. חמאס הבין מכך שהצעד הבא יהיה ניסיון של הג'יהאד לדחוק אותו בעזה. בתגובה חמאס הסגיר את מפקד הג'יהאד בגדה המערבית לידי ישראל, מהלך אשר הוביל להתנגשות צבאית בין צהל לבין הג'יהאד, ולמבצע עלות השחר של צהל בעזה. במהלך המבצע חיסלה ישראל את צמרת הג'יהאד ברצועה. כדי להוציא לפועל את כוונתם להשמיד את ישראל, איראן וחמאס כאמור התפייסו.
אתמול קיימו כל הארגונים שנלחמים כעת בישראל, בחסות ראש כוח אל קודס האיראני, פגישה בדמשק. ככל הנראה מדובר בפגישת תיאום של כל החזיתות, החל מהר הבית, דרך הטרור, השיגורים מעזה ומלבנון, והשיגורים מסוריה בתיאום עם דמשק. התיאום הזה הוא אחת הסיבות שישראל הגיבה הבוקר בתקיפת יחידה צבאית שסרה למרות משפחת אחיו של הרודן הסורי אסד. היום ראשי הארגונים האמורים נפגשו גם עם נסראללה בביירות.
היום שוב התבצרו מוסלמים בהר הבית. הפלסטינים, איראן, חיזבאללה, חמאס, הג'יהאד והרשות הפלסטינית, משתמשים בסטטוס קוו אשר העניק להם למעשה משה דיין אחרי ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים בשנת 1967, להצדקת מעשי רצח של ישראלים חסרי ישע. אתמול הוציא להורג פלסטיני שתי נערות מאפרת, וארגוני הטרור מייחסים את הרצח הזה כמו מעשי רצח אחרים נגד ישראלים, לסטטוס קוו בהר הבית, ולשינוי בתנועת יהודים על ההר. יתכן כי אחת התמורות שתגיע אחרי המלחמה הצפויה כעת, תהיה שיקול מחדש בישראל של הסטטוס קוו, ובעקבות כך העברתו של הר המוריה מאחריות הוואקף לידי משרד הדתות.
בשבוע שעבר הפילה ישראל כטב"ם אשר שוגר מאיראן. מקור ביטחוני אמר לכתבנו כי הכטב"ם היה חמוש. צה"ל הפיל את הכטב"ם באמצעות לוחמה אלקטרונית, כדי למנוע פגיעה מיישובים בצפון, וכן כדי לאסוף מידע על טכנולוגיית כלי הטיס. בעקבות הפלתו, צה"ל אסף את שבריו. איננו יודעים להיכן כוונה פגיעתו של הכטב"ם, אבל זכור הדיוק של כלי הטיס האיראניים הבלתי מאוישים, אשר כמה מהם שוגרו לפני כארבע שנים לשדות נפט סעודיים והביאו להשבתתם.
איראן ורוסיה מביאות את הסכמי השת"פ ביניהן לפסגה מדינית חדשה: בין שתי המדינות תיחתם בעוד כחודש ברית אסטרטגית. על הצפוי הודיע שר החוץ האיראני בביקורו במוסקבה לאחרונה, בנוכחות שר החוץ הרוסי. שר החוץ האיראני קיווה בהודעתו כי ההסכם יהיה יעיל במובן האזורי והבינלאומי, ובאומרו יעיל, כוונתו להערכתנו היא שההסכם החדש יאפשר לאיראן ולחיזבאללה להביא להתנגשות צבאית בין רוסיה לבין ישראל על אדמת סוריה. מדוע אנו סבורים כך? איראן העבירה לאחרונה בסיס טילים וכטב"ם שהיה ברשותה באזור חומס, לרשות חיזבאללה (ר' למעלה אזכור על הדיווח מאת פרשננו הצבאי). ארגון הטרור הלבנוני חימש את האתר בטילים לטווח של כאלף קילומטר אשר מכסים את כל שיטחה של ישראל. יתכן שהעברת הנכס הצבאי לידי חיזבאללה, בא בעקבות דרישה רוסית בהסכם האסטרטגי האמור לצמצום נוכחותה של איראן בסוריה. חיזבאללה מצידו לא מצמצם נוכחות בסוריה אלא להיפך מגדיל אותה לטילים מסוג שיאהב 3 כנראה, וגם לכטב"ם איראני: מצד אחד נסראללה מתכוון להערכתנו לנהל מלחמה בעתיד נגד ישראל משטחה של סוריה; בכך לדעתו הוא עשוי לצמצם את תגובתה של ישראל נגד לבנון בשטחי לבנון, ומצד שני יהיה בכוחו להביא להתנגשות צבאית בין ישראל לבין רוסיה על אדמת סוריה.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא ובטחון
רחפן ישראלי הופל לאחרונה בטיל ששיגר אליו חיזבאללה, מעל אתר טילים בחומס. אתר הטילים בחומס מכסה את כל שטחה של מדינת ישראל; אין אישור לידיעה ממקורות ישראלים רשמיים. יתכן כי במקביל לפגיעה ברחפן, הוא הושמד על ידי ישראל, באופן שרסיסיו איבדו משמעות טכנולוגית. האירוע של הפלת הרחפן הישראלי, הוא האחרון בשרשרת של אירועים, אשר התחילו בדיווח של המרכז הסורי לזכויות אדם בסוף חודש ינואר; על פי הדיווח כוח איראני שכר לוחמים סורים באזור חומס, כדי לאבטח את אנשיו. בעקבות הידיעה, עלה מבדיקתנו כי איראן מקימה במקום תשתית לטילים וכטב"ם, ודיווחנו על כך ב5-בפברואר. באמצע חודש פברואר, דווח בתקשורת הערבית על תקיפה שיוחסה לישראל בדמשק. בתחילת חודש מרץ, דיווחנו כאן שיתכן כי התקיפה האמורה המיוחסת לישראל נועדה לפגוע באיראנים שעוסקים בתשתית לטילים וכטב"ם. מקור ביטחוני מסר לנו באותה הידיעה כי איראן הפסיקה את עבודות התשתית לטילים וכטב"ם באזור חומס. ב-19 במרץ ציטטנו כאן ידיעה שהופיעה שוב במרכז הסורי לזכויות אדם, ולפיה חיזבאללה נכנס לאתר בחומס, והעביר אליו טילים לטווח בינוני ממחסניו במערב דמשק. ציינו בידיעה כי איננו יודעים אם מדובר באתר אשר אותו עזב הכוח האיראני, אבל הוספנו כי גם איראן ייעדה את האתר בחומס לטילים וכטב"ם; עוד הוספנו כי גם חיזבאללה נוהג כפי שנהגה איראן באתר בחומס, והוא שוכר כוח של לוחמים מקומיים כדי לאבטח את אנשיו. השבוע נודע לפרשננו לענייני צבא וביטחון, כי רחפן ישראלי הופל לאחרונה בטיל של חיזבאללה מעל אתר טילים של הארגון בחומס.
ב-12 בפברואר כתבתנו כאן על המזימה הקנאית נגד בית המשפט העליון בדרך לסיפוח הגדה המערבית ובדרך לכינון ההזיה המשיחית של מלכות דוד. זמן קצר לאחר מכן כתבנו כי אריה דרעי הוא הסיכוי הפוליטי היחיד של ישראל מפני החורבן שעלולה להביא הכוונה הזאת; טענתנו נסמכה על כך שהקנאות הצליחה למנף את כוחה ולגייס לעזרתה חלק מהציבור המזרחי באמצעות השליטה המוחלטת של אריה דרעי בש"ס. כעת עולה השאלה האם דרעי שנסחף על ידי הקנאים ונוצל על ידם (שהרי עמדות היסוד של ש"ס מתונות), ובעקבות כך נוצל המזרח, יכה על חטא, ויחצה את הקו נגד נתניהו ונגד הקנאים, ובכך יציל את ישראל מסכנת חורבן. הדילמה של אריה דרעי תהיה כנראה זאת: אם לא יעשה את זה, כלומר אם לא ירחיק את עצמו מהקנאים ומהמזימה נגד שיטת המשטר הדמוקרטית בישראל, הוא לא ייחלש פוליטית מיד, אך הוא עלול למצוא את עצמו בעתיד בחקירת משטרה, במידה שחקירה כזאת תיפתח (בעקבות חקירת שב"כ) כדי לברר את רזי הקשר הקנאי נגד המשטר הדמוקרטי בישראל; לדברי מקור בכיר בימין הפוליטי, הקשר נגד בתי המשפט למען מטרות בגדה המערבית התחיל לפני שנים רבות, אבל הואץ בהסכמים הקואליציוניים.
השבוע האסימון נפל לאריה דרעי, והוא הבין לעומק כנראה את המזימה של הקנאים; בעיקר הבין שהקנאים סחפו אותו לצידם, והוא וש"ס עוד עלולים להיחשב בעתיד כחלק מהקשר הקנאי נגד יסודות המשטר בישראל; מאחר שכעת כבר ברור לכל ישראלי שהחתירה הקנאית הולידה איום על קיומה של ישראל, יתכן אף שיש למזימה הזאת היבטים פליליים מהותיים. מקור בכיר בש"ס אמר לנו השבוע: "אריה דרעי, כבר כמה ימים מאז הבלגן, הוא נבהל ואמר שהוא חייב לשדר שהוא נגד כי הוא מרגיש שעליו זה כל הבלגן". בשבוע שעבר אף דיווחנו על הזעם הכבוש בש"ס, כולל בקרב חברי כנסת שלה, על כך שדרעי הביא את התנועה לתמיכה גורפת בחקיקה המשפטית שהוביל הימין הקיצוני.
בעקבות התבונה החדשה שנראה כי פקדה את דרעי, הוא פעל בנחרצות, ובתוך שבוע הוא הקפיא את החקיקה להשבתו לתפקיד שר, הוא השתחרר מהקבינט, הוא התרחק מנתניהו, ויתכן אף שהוא ינסה להתקרב לבית הרב עובדיה יוסף, ואולי אפילו יעצור את הניסיונות שלו עצמו להשתלט גם על מועצת חכמי התורה, המעוז האחרון שנשאר לאופוזיציה בש"ס. החשש העמוק אשר מניע את דרעי נובע להערכתנו מהתמונות ברחובות, זה השבוע ה-13. הנחרצות בה ציבור של מאות אלפים מנתח את ההתרחשות המשפטית כפגיעה מהותית ביסודותיה של מדינת ישראל, העירה להערכתנו את דרעי אל ההבדל הדק אשר בין התנהגות פוליטית לגיטימית של הימין הקיצוני לבין התנהגות שעלולה להיחשב כחתרנות נגד יסודותיה הדמוקרטיים של המדינה. בתחילת המשבר ציין כאן פרשננו לענייני משפט כי השב"כ הוא על פי חוק, האחראי להגנה על הדמוקרטיה הישראלית מפני חתרנות; הערכתנו לפיכך היא כי הקשר הקנאי כלפי הדמוקרטיה הישראלית עלול להגיע לחקירת שב"כ ואחר כך לחקירת משטרה.
מקור פוליטי בכיר בימין הקיצוני, חזר באוזנינו על מה שידוע לרבים אבל יש לחדדו עכשיו: במשך שנים רבות מדברים בהנהגת הימין הקיצוני, ובתוכה גם סמוטריץ ובן גביר, על הצורך להחליש את בג"צ כדי להגיע למטרות שלהם ביהודה ושומרון. בנוסף על כך ציין המקור כי: בעת ההסכמים הקואליציוניים מצאו לפתע אנשי הימין שבנימין נתניהו אשר סרב עד אז לכל החלשה של בית המשפט העליון, מסכים לפתע לכך, וגם אריה דרעי הלך בעקבות נתניהו והסכים לחקיקה שתצמצם את כוחו של העליון. המקור ציין אבל שהסכמת השניים הייתה רק לגבי פסקת ההתגברות, שרק היא עלתה בדיונים האמורים, ולא הייתה כל הסכמה לגבי מסכת החוקים השלמה שצצה לאחר מכן, לרבות שינוי הוועדה לבחירת שופטים. במובן הזה גם דרעי וגם נתניהו הוטעו. איננו יודעים אם הוטעו בזדון.
ההטעיה הזאת מסבירה הן את הבהלה שפקדה את דרעי כעת, והן את הבהלה שפקדה את נתניהו, וביטויה: אבדן שליטה של ראש הממשלה על המתרחש, עד כדי כך שאיבד את שיקול דעתו, פיטר את גלנט, אשר היה הגורם היחיד בממשלתו אשר מנע מהממשל האמריקאי להתנפל עליו; ואכן ברגע שנתניהו פיטר אותו שוחררה הניצרה וביידן התפוצץ עליו. אובדן השליטה של נתניהו בא לביטוי גם בהבעת פניו העייפה כדי מותשת כאשר נכנע והסכים להשהיית מסכת החוקים הבזויה: השהיה בה', ברור. אבל נתניהו, להבדיל מדרעי שיכול לסגת כמעט בלי נזק לעצמו ולש"ס, יודע שאם הוא יוותר כליל על החקיקה, לא תהיה לו ממשלה (אלא אם יעשה מהלך פוליטי מתואם למשל עם דרעי ועם גנץ, ויוותר על עמדות כוח מהותיות בממשלתו), ואם לא תהיה לו ממשלה כי אז הקריירה הפוליטית שלו תבוא אל קיצה, ואם היא תבוא אל קיצה, הוא יהיה חשוף לחלוטין למשפטו בלי שיהיה בידיו כל מנוף כוח כלפי בית המשפט (כפי שנדרש בדמוקרטיה, שלא יהיה). לפיכך צפוי שנתניהו ימשיך את החקיקה, ובלבד שלא יגיע סופו הפוליטי. שוב: אלא אם הוא יעשה מהלך פוליטי מתואם ומקיף עם גנץ ודרעי.
כדי לנסות להוכיח מזימה קנאית, שקו דק כאמור מבדיל בינה לבין התנהגות פוליטית לגיטימית, יש להוכיח לא רק את רצונם של הקנאים ברפורמה משפטית, אלא שהם הסתירו באמצעות הרפורמה את רצונם האמיתי והוא השתלטות על הגדה המערבית, אשר לגביה החלשת בית המשפט הוא הכרח, בדרך ליעדם האמיתי. על זה אמר המקור הפוליטי הבכיר בימין הקיצוני, כי לגבי סמוטריץ ובן גביר הוא יודע כבר שנים שהם רוצים להחליש את בית המשפט העליון כדי שיוכלו לעשות את מה שהם רוצים ביהודה ושומרון.
לרצונם להשתלט על הגדה המערבית, גם סיפקו סמוטריץ ובן גביר עצמם אינספור הוכחות מאז הבחירות. למשל הניסיון להשתלט על המנהל האזרחי, ובכך למשול מבחינה ציבורית על הגדה המערבית. סמוטריץ' היה מוכן לשם כך, לשבש את שרשרת הפיקוד בצה"ל שכן אזרח אינו יכול לקבל אחריות ביצועית על המנהל האזרחי בלי לשבש את שרשרת הפיקוד הצבאית; ובוודאי שהניסיונות של בן גביר להקים כוח צבאי, בראשית לקבל פיקוד ישיר על יחידת מג"ב שפועלת בעיקר ביהודה ושומרון, הוכיח את הלהט העמוק לגבי השטח הכבוש.
את האופן שבו עלולים קנאים למנוע כל התנגדות במשטר החדש – ללא ביקורת בג"ץ, הבהיר השבוע ח"כ אבי מעוז, כאשר בהמשך לנאום שנשא מעל דוכן הכנסת, הוא שיגר לתומכיו את ההודעה הבאה: "החודש האחרון מוכיח שוב את מה שמפלגת נעם אומרת מאז הקמתה: 'בלי טיפול עומק בהשתלטות השמאל הקיצוני על מערכות המדינה, לא נצליח לתקן. ח"כ אבי מעוז מקדם הקמת רשות שתטפל בבעיה מהשורש! אמש הציג מעוז תוכנית לשחרור מערכות המדינה. תומך? השב '1"
ובכן, הדברים האלה נכתבים בעברית, שפת אנשים רבים מאוד שראו בהווייתם הציבורית חופש וחרויות, בטח לא להט פשיסטי. הקנאי מעוז כך מתברר מההודעה, רוצה להקים רשות שתטפל בבעיה מהשורש. מה בדיוק הבעיה? ובכן היא מצוינת בדבריו כך: "בהשתלטות השמאל הקיצוני על מערכות המדינה". למיטב הבנתנו, מאחר שדמוקרטיה מיוחסת בישראל להגותו של ה"שמאל הקיצוני", יש לפיכך לטפל בו כדי לטפל בה. הדברים האלה מתאימים גם לדברי הבלע שאמרו ועדין אומרים חלק מרבניהם של הקנאים, ובראשם דב ליאור שאמר בשנת 2011 כי "הדמוקרטיה היא עבודה זרה". יתכן שגם שב"כ לקה ברפיון, והניח להתבטאויות כגון אלה לחלוף ליד האוזן של כולנו, בלי שהאחראי להתבטאויות ייעצר, ייחקר ובעיקר יתברר עד כמה אם בכלל פוגעים דבריו ביסודות הדמוקרטיים של ישראל. ושוב, גם כאן, מפריד רק קו דק בין חופש הביטוי שהוא כלל יסוד בדמוקרטיה ויש לשמור עליו מכל משמר, לבין חתירה נגד יסודות משטרה הדמוקרטי של ישראל, ונגד מסכת ערכיה שבאה לביטוי במגילת העצמאות.
מעוז, סמוטריץ' בן גביר ורוטמן אינם לבד במובן הציבורי, אם כי גם לא מדובר בתנועות המונים. הציבור הקנאי שהם חלק ממנו מינף כאמור בתחכום רב את כוחו באמצעות הציבור המזרחי של ש"ס, ובאמצעות הציבור המזרחי של הליכוד שמניעי חלק ממנו הם הזעם והנקמה על התקיפה האשכנזית כנגד המזרח משחר התקומה ועד ימינו. התקיפה הגזעית האשכנזית כנגד המזרח ביהדות, שיבשה את המרקם הפוליטי של מדינת ישראל, עשתה בו תוהו ובוהו, והביאה לעיוות פוליטי למפרע, שקנאים ניצלו היטב במערכת הבחירות האחרונה. כעת כבר ברור שתיקון של העוול נגד המזרח אינו רק עניין תרבותי ציבורי ספרותי, אלא שהוא בבחינת צורך פוליטי דחוף בדרך להגנה ושמירה על יסודות החיים בישראל ובהם החופש, השוויון, החרויות ועוצמת המוסדות הדמוקרטיים ובראשם בית המשפט.
נראה שאפילו יריב לוין, אשר החלשת הרשות השופטת היא לב הגותו מזה עשרות שנים, הופתע מהצלחתם של הקנאים להטעות את המערכת הפוליטית: להוביל להחלשת בתי המשפט, לא כמוהו כהגות ואידאולוגיה פוליטית, אלא במטרה להביא בשלב הבא לסיפוחה של הגדה המערבית בסביבה דלת ביקורת שיפוטית; עד כדי כך הופתע לוין, עד שהרחיק עצמו כבר בראשית המשבר מהחבורה הקנאית, והקפיד שתהיה לכך הוכחה ניצחת: כאשר הכריז על הרפורמה שלו, ערב הדיון בעניינו של דרעי. בהתנהגו הפוליטית הזאת, הבהיר לוין למעשה שאין קשר פוליטי בין ההתרחשות שעיקריה דומים לעיקרי פעולתו, וכי אצלו מדובר באידאולוגיה שקופה וברורה שאין מאחוריה יעד אחר, מלבד היעד המוצהר – הצורך לאזן בין הרשויות. התוצאה היא כמובן אותה תוצאה, פגיעה עמוקה בדמוקרטיה הישראלית, אבל האידאולוגיה הזאת, ואת זה הבהיר לוין בהתנהגותו באותו ערב, היא לגמרי בתוך ערך חופש הביטוי. ומה אם לוין היה מצליח? ובכן, לדמוקרטיה הישראלית אין מספיק כלים דמוקרטיים להגן על עצמה, וכבר אמרנו בעבר שישראלים צריכים להביא לכינונו של בית נבחרים עליון (ר' מודעת המו"ל מימין). לסיכום, פוליטיקאי מוכשר כלוין, ידע שאם כך ינהג ערב הדיון על כשירות מינויו של אריה דרעי, הוא יואשם בסיכול הישארותו של דרעי בממשלה, ובכך הוא יואשם בשיבוש חתירתו של הימין הקיצוני למטרותיו, וזה כנראה בדיוק מה שלוין רצה: שכן בוודאי שפעולה כזאת מצידו לא תוכל להתפרש כתמיכה במזימה קנאית, אם טענה כזאת תעלה בעתיד.
יריב לוין להערכתנו הבין שההבדל בין הגות פוליטית לבין מזימה, היא בשאלה אם ההגות המוצעת שקופה וברורה ומועברת לידיעת הציבור באופן מלא וגלוי, או שמא ההגות האמיתית מוסתרת מאחורי מטרה ראשונית בלבד, למשל החלשת ההתנגדות המשפטית – לקראת מהלך של סיפוח
את הדבר שלוין קלט מיד, נראה כי נתניהו וגם דרעי קולטים רק עכשיו. ולכן דרעי נסוג השבוע מנאמנויות פוליטיות, ואולי הוא אף יעמיק בעקבות השיקול הנוסף, את תבונתו זו, ויציל את ישראל כפי שבכוחו לעשות; התנהגות ציבורית כזו עשויה להרחיק אותו ואת ש"ס מאוד מהקנאות שכה סותרת את מתינותה המפורסמת של ש"ס; גם נתניהו לקח צעד לאחור, בהשהיה בה' ולא בע', אבל את החרב הקנאית שעדין מונפת מעל הדמוקרטיה הישראלית הוא לא הסיר, שכן בבית הנשיא מתנהל אמנם מו"מ, אבל מקורביו מבהירים כבר עכשיו שהחקיקה תימשך אם לא ייכרת הסכם. והרי הסכם אשר יחליש את הרשות השופטת לא יהיה, כיוון שהציבור הישראלי לא יקבל הסכם כזה. אין איש הגיוני בישראל שהדבר הזה לא ברור לו, אלא אם אינו צופה, במתרחש ברחוב. והסיכוי שנתניהו ייכנע וישעה את החקיקה בע' קלושה שכן נתניהו יודע שאם אין רפורמה משפטית, אין נתניהו בפוליטיקה, ואם אין נתניהו בפוליטיקה, יש אפס מנוף על בית המשפט לגבי משפטו.
מקור בש"ס כינה את השליטה ללא מצרים של דרעי בציבור החרדי הספרדי, חילול השם, כיוון שדרעי לדבריו משתמש בשליטה הזאת לצרכיו האישיים, בניגוד למורשתו של הרב עובדיה יוסף; עכשיו בעת המשבר המשפטי הדבר בולט שבעתיים, מבהיר המקור, כיוון שהכעס הציבורי מופנה כלפי הציבור של ש"ס בגלל התנהגותו של דרעי כשליט יחיד "מתחת לפני השטח יש תסיסה נגדו על כך, והיא הגיעה גם לחלק מחברי הכנסת של התנועה, אבל כולם פוחדים ממנו, כי אם ידברו יסולקו מיד מש"ס".
בכנס שיהיה בפסח, דרעי מתכוון להציג את הרבנים החדשים שיהיו במועצת חכמי התורה של ש"ס, אלא אם בית הרב עובדיה יוסף, יצליח ברגע האחרון לעצור בעדו מהניסיון להפוך גם את הפורום הרבני הכי גבוה בש"ס לעושה דברו. כוונתו זו של דרעי למנות עכשיו רבנים חדשים למועצת חכמי התורה, מקטינה את הסיכוי שהרב הראשי לישראל הרב יצחק יוסף, יקבל את מינוי ראש מועצת החכמים של ש"ס, דבר שיגדיל עוד את המתח בינו לבין דרעי. אם אכן דרעי ידלג מעל הרב יצחק יוסף, כי אז כל בית הרב עלולים לעמוד נגדו כאחד. בעיקר אחרי שדרעי כבר דילג על בנו הנוסף של הרב עובדיה יוסף, חבר מועצת חכמי התורה הרב דוד יוסף, כאשר החליט לא להציבו כמועמד התנועה לרב הראשי לישראל, אלא להציב במשבצת הזאת את אחיו הרב יהודה דרעי. עד כה הרב דוד יוסף, בן בריתו של אריה דרעי בעבר, לא פעל נגדו גם כאשר דרעי פגע בו, אמר לנו מקור בבית הרב; להערכת העיתון, כעת, אם דרעי ידלג מעל הרב דוד יוסף לתפקיד הרב הראשי לישראל וגם לתפקיד ראש מועצת החכמים של ש"ס, יתכן כי הוא יפעל נגדו במסגרת בית הרב עובדיה יוסף.
מקור בש"ס ציין כי רבנים שדרעי אינו משוכנע שיצייתו לו, הוא אינו מסכים לשלבם במועצת החכמים. אחד מהרבנים האלה הוא הרב יעקב כהן, בנו של הרב שלום כהן שנפטר לפני כחצי שנה; הרב שלום כהן היה בן בריתו של הרב עובדיה יוסף והיה עד מועד פטירתו, חבר מועצת חכמי התורה של ש"ס. המקור ציין כי דרעי אינו משוכנע בנאמנותו האישית של הרב כהן, ולכן אינו מעוניין למנותו למועצה. הרבנים שדרעי סבור כי יהיו נאמנים לו, ואשר אותם הוא מתכוון למנות למועצה הם הרב יהודה כהן, ראש ישיבת יקירי ירושלים, הרב שמואל בצלאל ראש ישיבת פורת יוסף, הרב דוד אברהם ראש ישיבת בניין אב, ועוד לפחות 2 רבנים. צריך לציין כי הרבנים המוזכרים הם אנשים בעלי מעמד הלכתי משמעותי מאוד בציבור החרדי, ולכן גם אם דרעי משוכנע בצייתנותם, הסיכוי לכך בפועל לא גדול בהיותם אנשים אשר ההלכה לנגד עיניהם.
על אף הביקורת בתוך התנועה נגדו, שהולכת ומתעצמת, דרעי ממשיך לחתור לחזור לממשלה, כעת באמצעות תיקון חוק יסוד הממשלה. החתירה הזאת מעצימה גם את הביקורת כלפי ש"ס והציבור שלה, שבשמם הוא חותר למימוש מטרותיו האישיות. לגבי כך אמר המקור כפי שצוין כי התנהגותו של דרעי היא חילול השם.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא ובטחון
אתר הפיגוע בצומת מגידו נבחר כפי הנראה בשל קרבתו למרכזי הכוח של חמאס וג'יהאד בג'נין, בהקשר לוגיסטי אבל גם לצורך תעמולה ותדמית. איש הג'יהאד שחוסל לפני כשבוע בדמשק, קשור ככל הנראה לפיגוע. חיזבאללה והג'יהאד האסלאמי ייחסו את החיסול בדמשק לישראל. לגבי חדירת המחבל לישראל, עולה חשד כי המחבל הגיע לאזור הגדר ליד זרעית, חצה אותה בלי להפעיל את אמצעי ההתראה, וככל הנראה אף ניקה את עקבותיו על דרך הטשטוש באופן שהסיורים התכופים לא הצליחו לגלות את החדירה.
מאת אברהם יעקב פרשננו לענייני משפט
לנשיא הראשון של מדינת ישראל, פרופסור חיים ויצמן מיוחסת האמירה כי "המקום היחידי שנשיא ישראל יכול לתחוב אליו את אפו זאת הממחטה".
ויצמן, חכם וציניקן, קצת הפריז כמובן, אך הוא נתן ביטוי ציורי מאוד למה שהנשיא אינו יכול לעשות.
תפקיד הנשיא הוא ייצוגי בעיקרו. אולם לא רק. הנשיא ממלא תפקיד מכריע בנושא החנינה; הנשיא הוא זה שמטיל על ח"כ להרכיב ממשלה; הנשיא מקבל כתבי אמנה של נציגים דיפלומטיים זרים; הנשיא חותם על חוקים – והנשיא ממנה שופטים.
נשאלת השאלה אילו כלים מעשיים יש בידי הנשיא כדי להפעיל לחץ על הממשלה לעצור את חקיקת ההפיכה המשטרית ולשבת אל שולחן הדיונים.
חוק המעבר, תש"ט-1949 קובע בסעיף 2(ב) כי "כל חוק יחתם בידי יושב ראש הכנסת, ראש הממשלה והשר הממונה על ביצוע החוק".
מכאן, שאין צורך בחתימה נוספת כדי שחוק יכנס לתוקפו.
חוק יסוד: הנשיא, קובע כי הנשיא "יחתום על כל חוק חוץ מחוקים הנוגעים לסמכויותיו".
אולם כפי שראינו, חתימה זו של הנשיא אינה תנאי לתוקפו של החוק.
מכאן, שהימנעות הנשיא מלחתום על חוק כזה או אחר אין לה כל משמעות מעשית אלא רק משמעות דקלרטיבית שפירושה הבעת מורת רוח והתנגדות של האזרח מספר 1 לחוק החדש.
שאלה היא עד כמה יהיה חזק ההד שתעורר הימנעותו של הנשיא מלחתום על חוק כלשהו.
היה וההד הציבורי בישראל יהיה חזק דיו, ויצטרף אליו הד משמעותי ממדינות העולם – ייתכן, ובית המשפט אשר יתבקש ליישם את החוק עליו לא חתם הנשיא, ימנע מכך או יעניק לאותו חוק פרשנות מאוד מצמצמת אשר למעשה תעקר אותו מתוכנו, וזאת מן הנימוק שהציבור מתנגד לחוק זה לאור סרוב הנשיא לחתום עליו.
כאן יתפתח מאבק חדש: לא בין הרשות השופטת לרשות המבצעת, אלא בין הרשות המבצעת לבין הנשיא!
מצב דברים כזה הינו הרה אסון, בפרט כאשר מדובר בנשיא הנהנה מפופולריות רבה בארץ ובעולם (ר' ההד הציבורי הגדול בעקבות הימנעות הנשיא מחתימה).
לעומת זאת, בעניין מינוי שופטים, מצב הדברים הוא אחר לחלוטין, וסמכותו הביצועית של הנשיא היא משפטית-חוקתית. קובע סעיף 4(א) לחוק יסוד: השפיטה כי "שופט יתמנה בידי נשיא המדינה לפי בחירה של ועדה לבחירת שופטים".
לפיכך כאן המצב הוא שונה בעליל: חתימת הנשיא על תעודת המינוי של השופט/ת היא קונסטיטוטיבית! כלומר, היא זו שיוצרת את המינוי ולא רק מצהירה עליו.
לכן, יש בידי הנשיא את הכח להימנע מלמנות שופטים, על אף המלצות ועדת המינויים. מצב דברים כזה יגרום לכך שהקואליציה לא תצליח למנות שופטים, ובמקרה הנוכחי למנות שופטים כאוות נפשה.
זהו מנוף לחץ משמעותי שיש בידי הנשיא, אך האם הוא יעשה בו שימוש? שאלה.
מאת מאיר ג'ורנו פרשננו לענייני צבא ובטחון
מערכת הביטחון בישראל מנסה לברר את חשדה כי המחבל שהניח את המטען בצומת מגידו, הוא חבר בארגון חמאס בלבנון, וערב חדירתו לישראל, הוא קיבל את מטען הכלימגור מנציג חיזבאללה באזור הכפרים צפונית לזרעית. יתכן כי החדירה הייתה באזור זרעית-אדמית, אזור מועד מזה שנות דור לחדירות של מחבלים מלבנון בעיקר בגלל תוואי השטח אשר מקשה על מעקב וצפייה. על אף האמצעים הרבים שצה"ל מפעיל בגבול לבנון בכלל, ובאזור הזה בפרט, המחבל הצליח לחמוק מכל מעקב ולחדור את הגבול הממוגן. סיורים תכופים שעוברים בקו הגבול, לא גילו כל עקבות על דרך הטשטוש. למערכת הביטחון עדין לא ברור מדוע המחבל עשה דרכו למגידו. הערכת העיתון היא כי מאחר שהאזור הוא מצד אחד קרוב למרכזי כוח של חמאס בג'נין, ומצד שני מביע עבור ארגוני הטרור סמל להתנגדות, כלא מגידו אשר בו כלואים מחבלים, המחבל לפיכך היה קרוב למקורות הסיוע האמורים של חמאס באזור מגידו, וביקש להאדיר את פעולת הטרור בעצם הפעלת מטען קרוב לכלא. בשבוע שעבר דיווחנו כאן על האיום של נסראללה לפיו חיזבאללה מוכן לכבוש את ישראל מהים ועד הנהר. את הדברים אמר הצורר הלבנוני, על רקע המשבר הפנימי העמוק בישראל. ארגון לא מוכר בשם כוחות הגליל – הזאבים הבודדים, אשר סר ככל הנראה למרות חיזבאללה, לקח אחריות על הפיגוע.
לפני שבועיים דיווחנו, כי לפי מקור ביטחוני, איראן עזבה את האתר בחומס אשר יועד לטילים ולכטב"ם, בעקבות התקיפות המיוחסות לצה"ל. אתמול דיווח אתר המרכז הסורי לזכויות אדם, כי לאתר אשר בחלק המזרחי של חומס נכנס חיזבאללה, והוא נוהג באותה הדרך שנהגה איראן באתר המקורי: הארגון מקים במקום כוח שיאבטח את כוחות חיזבאללה. איננו יודעים אם מדובר באותו אתר אשר נעזב על ידי איראן. המרכז הסורי לזכויות אדם דיווח בידיעה כי חיזבאללה העביר לאתר טילים לטווח בינוני, ממחסניו במערב דמשק. גם איראן כאמור ייעדה את האתר לטילים ולכטב"ם. בעבר איראן ערכה ניסויים בטיל שיאהב 3, לטווח בינוני, כ-1000 ק"מ. המרחק בין האתר בחומס לבין תל אביב, הוא כ-350 ק"מ, כלומר הטילים שהציב כעת חיזבאללה באתר בחומס, אם אכן מדובר בשיאהב 3, מכסים את כל שטחה של מדינת ישראל. מצד שני, יתכן כי חיזבאללה העביר את הטילים באופן שהאתר הסורי יכול היה לחזות בו ולתעדו, למטרה אחרת, למשל מארב.
מאבק איתנים מתחולל כעת בתוך המערכות השלטוניות של ש"ס. כמו שהקואליציה הנוכחית מאיימת על המערכת השלטונית מנגד, קרי על הרשות השופטת, ובאיום הזה גלום איום על הדמוקרטיה הישראלית, כך המערכת השלטונית הראשונה של ש"ס, שהיא אריה דרעי, מתריסה כעת כנגד המערכת השלטונית הנאמנה למורשתו של הרב עובדיה יוסף, מערכת אשר בימי חייו של הרב נקראה בית הרב. במערכת בית הרב, נכללים בעיקר ילדיו של הרב עובדיה יוסף, אשר רובם המוחלט מתנגד לפעולותיו של אריה דרעי, ובהן גרירתה בפועל של ישראל למשבר חוקתי, ורק שניים מהם עדין פועלים לצדו, אם כי גם איתם יחסיו של אריה דרעי מתוחים: הרב הראשי לישראל, הרב יצחק יוסף, וחבר מועצת חכמי התורה של ש"ס, הרב דוד יוסף. בכתבות קודמות, דיווחנו כאן על ההבדלים העמוקים שאותם מציינים מקורות בתנועה, בין ש"ס הנוכחית של אריה דרעי, לבין ש"ס של הרב עובדיה יוסף, אשר מצד אחד היה אדם שוחר שלום, ואף שלח שליח מטעמו שלוש פעמים לאבו מאזן במוקטעה, לבדוק שמא אפשר להגיע לשלום, וכן לגבי המשפט הישראלי, פסק הרב, "יותר מפעם אחת" לדברי מקור בכיר בבית הרב, "דינא דמלכותא דינא" פסק הלכה שמבהיר את תקפותו של המשפט הישראלי בעיני ההלכה כמשפט מדינתי של ישראל, ואת הלגיטימיות של המשפט הזה מצד ההלכה.
כעת בעקבות המתיחות החדשה, על רקע בחירת מועמד ש"ס לרב הראשי לישראל, אריה דרעי עלול לקלקל גם את יחסיו עם השניים, כאמור הרב דוד יוסף חבר מועצת חכמי התורה של ש"ס, והרב יצחק יוסף, הרב הראשי לישראל. מקור בש"ס אמר לנו ביום שישי כי אריה דרעי פועל כרגע למינוי של אחיו, הרב יהודה דרעי, רבה של באר שבע, למועמד ש"ס לרב הראשי לישראל, ולא למינוי של בן בריתו בעבר, בנו של הרב עובדיה יוסף, הרב דוד יוסף.
כמו במערכות השלטונית הישראליות, כך גם במיקרו של ש"ס, אם יתחדדו היחסים בין אריה דרעי לבין בית הרב ובו הרב דוד יוסף והרב יצחק יוסף לצד ילדיו הנוספים של הרב עובדיה יוסף, כי אז תומכי ש"ס יצטרכו לבחור לקריאתו של מי מהצדדים להיענות, האם לאריה דרעי או לבית הרב.
בנוסף, על רקע הבחירה בין הרב דוד יוסף לאחיו הרב יהודה דרעי, עלול אריה דרעי לקלקל עוד את יחסיו עם הרב הראשי לישראל, הרב יצחק יוסף, אשר רוצה את תפקיד ראש מועצת החכמים של ש"ס כאשר יפרוש מהרב הראשי לישראל, תפקיד אשר בו כיהן אביו עד פטירתו. אריה דרעי לא מבטיח את התפקיד כעת, כיוון שבמקרה שאכן ימנה את אחיו למועמד לרב הראשי לישראל, יצטרך לתת את תפקיד ראש מועצת החכמים לדוד יוסף. בכל מקרה את מועד ההחלטה ידחה, שמא הנסיבות יחייבו אותו לתת את התפקיד לרב יצחק יוסף, ואז לפתוח בחזית נוקבת יותר בתוך ש"ס, כיוון שלרב דוד יוסף, יש כוח אלקטורלי בהיותו ראש הכולל יחוה דעת, וחבר מועצת חכמי התורה של ש"ס.
בסוף השבוע הודיע אריה דרעי על "הקבלת פני רבו" בירושלים, כנס המוני תורני אלקטורלי אשר ש"ס נהגה בעבר לסמן באמצעותו את דרכה הפוליטית, וזאת כנראה כדי נסות לעצור את ההתדרדרות במשבר בתוך ש"ס; האם בעקבות המשבר דרעי יוותר על תמיכתו באחיו לרב ראשי לישראל, ויעניק את המינוי לדוד יוסף? איננו יודעים. מקור בש"ס אמר לנו ביום שישי, כי כרגע דרעי תומך במינוי של אחיו, יהודה דרעי, למועמד ש"ס לרב הראשי לישראל. אירוע הקבלת פני רבו בש"ס, היה בעבר כאמור במה להתבטאויות חברתיות פוליטיות של מנהיגי התנועה, ויתכן שדרעי מתכוון הפעם לתפוס באירוע הזה 3 ציפורים באירוע אחד. 1. להרגיע את המאבק הפנימי, ואולי אף לשרטט בהסכמה את המינויים הצפויים 2. אולי ינקוט בפעולת מנע נגד ההתדרדרות ביחסים בתוך התנועה שגורמת ההתנגדות של בית הרב לגרירת ישראל למשבר חוקתי, ואולי אפילו יאמר דבר מעשי על הפתרון של ש"ס לגבי המשבר החוקתי הצפוי. צריך לשים לב אבל כי הכנס האמור של ש"ס יתקיים 10 ימים אחרי נעילת מועד החורף של הכנסת. האם הדבר מרמז על כך שהחקיקה בקריאה שנייה ושלישית תידחה? איננו יודעים 3. למתוח את הזירה כפי שעשה בעבר, להביא לפתרון בלתי צפוי במשבר החוקתי שמאיים על ישראל, ובכך להאדיר את כוחה של ש"ס בהנהגתו.
בהקשר הזה של כנס "להקביל פני רבו" בחול המועד פסח, יתכן כפי שמתואר לעיל כי אריה דרעי נמצא במו"מ במסגרת שיח "ההתדברות" בבית הנשיא על עתידו כשר, והוא מקווה לבשר על התפתחות בעניין זה, בתוך שאר העניינים שעל הפרק. התפתחות כזאת עשויה כפי שאמרנו בעבר, להשפיע על המשבר החוקתי, ואולי אף להביא לסיומו או לפחות לדחות אותו לכנסת הבאה. אם זה יקרה, הדבר יבשר את סוף ירח הדבש של תנועת ש"ס עם התנועות הקנאיות.
ישראל לא התנהגה עד כה כלפי איומיו של חסן נסראללה וכלפי איומי הצורר חמינאי שעומד בראש איראן, כאל עילה למלחמה. כעת חסן נסראללה מקצין את הכרזותיו המלחמתיות, ומתנהג בחוסר זהירות כלפי ישראל, באומרו השבוע כי כוחותיו מוכנים לכיבוש ישראל מהים עד הנהר. את הדברים אמר נסראללה בהתייחסות למשבר החוקתי בישראל. נסראללה לא לוקח בחשבון את ההנחה כי בתקופה הרגישה הזאת עבור ישראל, כוחות צה"ל עלולים להגיב כלפיו וכלפי איראן, באופן שונה מכפי שהם נוהגים בימים רגילים. אחרי מלחמת 2006, נסראללה אמר כי לו היה יודע מה תהיה תגובת ישראל לא היה פותח במלחמה. נסראללה כך נראה שכח את הלקח שהוא עצמו ניסח. גם הצורר האיראני, דיווח אתמול בכלי התקשורת שלו, על חידוש היחסים עם סעודיה, בכותרת בטהרן טיימס נכתב "חיובי אך בזהירות", שמצביעה על כך שזהו אינו מהלך שגרתי; הערכת העיתון היא כי התמורה המדינית הזאת נובעת בשביל שתי המדינות איראן וסעודיה מתוך קריאה חדשה של המציאות המדינית באזור בעקבות המשבר הפנימי בישראל. חמינאי כמו נסראללה נוהג לאיים על ישראל בהשמדה, ועד כה ישראל לא ראתה באיומיו (באופן מעשי) עילה למלחמה. הערכת העיתון היא כי רגישות כוחות הביטחון של ישראל כעת בעקבות המשבר הפנימי, גבוהה יותר.
אתמול (שבת, 11 במארס) חצו שמונה מכליות דלק ענקיות (סמיטריילרים) את גבול עיראק ונכנסו לאזור דיר א-זור בסוריה. המשאיות נסעו לאזור אשר שייך לממשלה הסורית. הדיווח הזה הופיע במרכז הסורי לזכויות אדם. בדיר א-זור, באזור אשר שייך לממשלה הסורית (איננו יודעים אם מדובר באותו אזור), ניסתה סוריה להקים כור אטומי; ישראל תקפה את הכור הזה בדיוק לפני חמש שנים. אחרי שנפתחה מלחמת האזרחים בסוריה, כוח קודס בפיקודו של קאסם סולימני, התבסס בדיר א-זור בעיקר באמצעות מיליציות, באותו אופן שבו נוהגת איראן גם במקומות אחרים, למשל חיזבאללה בלבנון, והג'יהאד האסלמי בגדה המערבית.
מאת אברהם יעקב פרשננו המשפטי
החקיקה היוצרת את ההפיכה המשטרית אינה עוצרת לרגע. שר המשפטים לוין וחה"כ רוטמן נחושים בדעתם לשנות את שיטת המשטר בישראל. נוסח החקיקה שלהם ואופיו, ישנו את ישראל בהדרגה מדמוקרטיה ליברלית לדיקטטורה בעלת אופי דתי.
כפי הנראה, בהעדר הידברות, יגיע היום, ולא רחוק הוא, שבו תושלם החקיקה; עם השלמת החקיקה תוגשנה עתירות לבג"צ לביטול החקיקה כבלתי חוקתית.
קרוב לוודאי שבג"צ יקבל את העתירות, כולן או רובן, והחקיקה תבוטל, כולה או בחלקה.
ברגע חסר התקדים הזה תעמוד מדינת ישראל על ספּו של משבר חוקתי מן המדרגה הראשונה: אם הממשלה תחליט לכבד את פסק-הדין ימנע המשבר וחייה הציבוריים של ישראל ימשיכו להתנהל כסדרם מבלי שיתבצע שינוי משטרי כלשהו. הסיכוי לתרחיש כזה הוא אפסי; אם תחליט הממשלה שלא לכבד את פסק-הדין, וכך כנראה יקרה, נעמוד כולנו, כל אזרחי המדינה, אל מול השאלה איזה דין אנו מקיימים, זה שנקבע ע"י בית המשפט או זה שנקבע ע"י הממשלה?
חמור מכך, כיצד ינהגו זרועות הבטחון, הצבא, השב"כ והמוסד, למי הן יצייתו?
באחד במארס השנה, לפני כמה ימים, התייחס לשאלה זו יורם כהן, ראש השב"כ לשעבר.
בכנס המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב הוא אמר כך: "אם תהיה סתירה בין הוראת שר בממשלה לבין פסיקת בג"צ יש לפעול לפי הוראת בית המשפט".
קביעה זו של ראש השב"כ לשעבר, עולה בקנה אחד עם האמור בסעיף 7 לחוק השב"כ אשר קובע כי השב"כ מופקד גם על שמירת המשטר הדמוקרטי בישראל. לשם הדגשה, הוראת החוק הישראלי קובעת מי הוא הגוף אשר מופקד על ההגנה על המשטר הדמוקרטי בישראל ועל הזהות הדמוקרטית של ישראל, וזהו שירות הביטחון הכללי.
עינינו הרואות, קיימת אפשרות ריאלית שזרועות הבטחון של ישראל לא יצייתו להוראות הממשלה, ומכאן המרחק להפיכה צבאית הולך ומצטמצם.
סכנה נוספת, אם במצטבר ואם לחילופין, היא סכנה של מלחמת אזרחים.
על כך אמר ראש השב"כ לשעבר, יובל דיסקין: "בטווח של שבועות בודדים אנו עלולים להגיע לסיפּה של מלחמת אזרחים."
אין לי ספק שמתקיימים כבר היום דיונים ראשונים בצמרת כל זרועות הבטחון של ישראל, שעניינם, כיצד הגופים אשר עליהם צמרת זו מופקדת, ינהגו ביום פקודה, כאשר ממשלת ישראל תשבור את כל הכלים ולא תציית לפסק דינו של בית המשפט העליון, שהוא גוף שלטוני מרכזי בתוך משולש המערכת השלטונית הישראלית: הממשלה, הכנסת, בית המשפט. או בשמותיהם האחרים: הגוף המבצע, הגוף המחוקק, הגוף המבקר.
אנו חיים בימים היסטוריים ממש, ונראה כי חלק נכבד מן הציבור אינו מבין את גודל השעה ואת הסכנה הגדולה שבתוכניתו של שר המשפטים.
יש לצלצל בכל פעמוני האזעקה ולהתריע בשער בת רבים כי אנו עומדים על פי תהום.
אם ממשלת ישראל לא תציית לפסק-דינו של בית המשפט העליון, כי אז יקיץ הקץ על מדינת ישראל כפי שחזו אותה אבות האומה, וכפי שניסחוה, ובנו אותה בהגותם, באופן שמשטרה זכה להסכמה מקיר לקיר, מידי דורות של ישראלים, שהיו מוכנים למסור את חייהם למענה, ולמען החרויות והחופש שהביע משטרה הדמוקרטי, ואף מסרו.
05.03.2023 tipp
הרב דוד יוסף, בן בריתו של אריה דרעי מאז הקמת ש"ס, יאבק כנראה נגד אחיו של אריה דרעי, להיות המועמד של ש"ס לרב הראשי לישראל. את הדברים מסר מקור בש"ס. בחירת הרב הראשי תהיה בחודש אוגוסט השנה. המקור הוסיף כי כרגע שורר מתח בין הרב הראשי לישראל הנוכחי יצחק יוסף, בנו של הרב עובדיה יוסף, לבין אריה דרעי. הרב יוסף מעוניין להערכתנו להיות נשיא מועצת החכמים של ש"ס בתום כהונתו כרב ראשי, בהתאם למסלול אשר אותו עשה אביו, כרב ראשי ואחר כך כמנהיגה הערכי של התנועה, אבל דרעי לא יכול לפי שעה להבטיח זאת כיוון שאם יחליט שאחיו יהיה מועמד המפלגה לרב ראשי, עלול להיות קרע חמור בינו לבין דוד יוסף; דרעי יצטרך לפיכך לשמור את תפקיד ראש מועצת חכמי התורה של התנועה פנוי, כדי שיוכל להעניקו לרב דוד יוסף. ההתלבטות של דרעי תהיה עמוקה, שכן, שני הרבנים דוד יוסף ויצחק יוסף, הם היחידים במשפחת הרב עובדיה יוסף, שתומכים באריה דרעי, אף כי שורר ביניהם לבינו מתח כאמור, ואם הוא יאבד את תמיכתם, כי אז כל משפחתו של הרב עובדיה יוסף תפנה נגדו; אף כי הרב עובדיה יוסף איננו עוד, עלולה להיות לכך משמעות אלקטורלית. סכסוך כזה עלול מבחינת דרעי להביא לכך שמנהיגים נוספים יטענו לכתר יו"ר ש"ס, ויאתגרו את שלטונו הבלעדי של דרעי במפלגה.
בנימין נתניהו סרב לדרישתו של בני גנץ לעצור את החקיקה המשפטית, כתנאי מקדים לדיונים על הצטרפות המחנה הממלכתי לממשלה. את הדברים מסר מקור מקורב לבני גנץ. את שיחת הטלפון בין גנץ לנתניהו, הקדים מהלך של נתן אשל מקורבו של נתניהו, שהעביר לגנץ מסר מראש הממשלה. בעקבות השיחה בין אשל לבין גנץ, שוחחו גנץ ונתניהו בטלפון, וראש הממשלה הציע לגנץ לדברי המקור להצטרף לממשלתו "כדי להחליש את הקיצוניים". גנץ לא פסל על הסף את ההצעה להצטרף לממשלה, אבל התנה כל פתיחה של מו"מ, בעצירה מוחלטת של החקיקה המשפטית. בנימין נתניהו סרב לתנאי הזה שהציב בני גנץ.
26.02.2023 tipp
דרעי סולל לתנועות הימין הקיצוני דרך להשתלט על משאבי הגדה המערבית שבידי ישראל, בתמורה הוא רוצה לחזור לכוחו אשר נשלל ממנו בהחלטת בג"ץ. לימין הקיצוני החלשת הרשות השופטת היא שלב א'; בשלב ב' בנייה חסרת מעצורים וסיפוח דפקטו. השבוע ניצל הימין הקיצוני בזריזות את השת"פ עם ש"ס והביא לאישור של אלפי יחידות דיור במועצת התכנון העליונה של המנהל האזרחי. את ההוראה העביר כנראה השר גלנט, וזה עשוי להיות הסידור גם בעתיד: השר סמוטריץ' קובע רצונותיו, וגלנט מעביר ההוראות, באופן שההיררכיה הצבאית והביטחונית לא נפגעת. במועצת גוש עציון חגגו אחרי האישור במועצת התכנון העליונה וכתבו ברשת הפנימית: "והחודש אשר נהפך להם מיגון לשמחה ומאבל ליום טוב". מועצת הביטחון נדרכת, ארה"ב מבינה לעומק את המזימה הפוליטית מאחורי המהלכים של הימין הקיצוני בשת"פ עם ש"ס, ומצטרפת להצהרה של מועצת הביטחון נגד ישראל. אתמול הבעירו מדורה באיילון ומאות אלפים יצאו בפעם השמינית לרחובות בערי ישראל. דרעי מעורב כנראה גם בניסיונות ההדברות באמצעות הנשיא. גורם בש"ס: "לא לחנון אותו, מחר הוא יעשה שוב כל מה שהוא רוצה"
גורם בש"ס מזהיר השבוע מפני פתרון המשבר החוקתי, באמצעות חנינה לאריה דרעי תמורת התנגדותו לרפורמה המשפטית. לדבריו אם תהיה כניעה לדרעי, הוא יבין כי הוא באמת כל יכול "גם אם תינתן לו חנינה, מחר הוא יעשה שוב מה שהוא רוצה. יהיה לו את כל הכוח בעולם לקבל באמצעות הכוחניות את הכול". הגורם הוסיף: "פשרה אפשר לעשות באמצעות הפגנת כוח ולא חולשה: "פשרה שאתה רוצה להגיע אליה, אתה יכול להגיע אליה יותר טוב עם הפגנת עוצמה וכוח, מאשר כניעה. פשרה שבאה בכניעה לא תהיה פשרה טובה".
המקור מבטא את הקול המתנגד לדרעי בתנועה, ואומר כי "צריך להסביר גם לציבור החרדי והציוני דתי כמה זה יהיה הרסני לעשות שינויים חד צדדיים במשפט. כל הציבור הנורמלי, אוהב הצדק ושוחר הצדק, לא רוצה את הדברים האלה. ואם זה יקרה, זה הרי יתהפך על הציבור, ועוד חמש שנים יעשו (המנצחים בבחירות) את ההפך"
המחלוקת הזאת בתוך ש"ס, שכמפלגתו של הרב עובדיה יוסף היא המפלגה היחידה בקואליציה שהאידאולוגיה שלה המיוסדת על עמדותיו המתונות של הרב עובדיה יוסף, אינה מתאימה בעליל לרפורמות משפטיות חד צדדיות, המחלוקת הזאת לפיכך מחדדת את האנומליה של מפלגה מתונה שנוקטת בפעולה קיצונית בהתאם לדברי הגורם בש"ס. ההשקפה היסודית הזאת אינה מגיעה לציבור משום שאיש בש"ס לא מעז לומר את הדברים בגלוי, מפחד מפני תגובתו של דרעי. גם המקור שאמר לנו את הדברים, דרש לא להיחשף. דרעי פועל כעת בשתי דרכים. בדרך האחת, הוא מעורב בניסיונות ההידברות אצל הנשיא. ומצד שני הוא מחזק את השת"פ עם תנועות הימין הקיצוני בקואליציה. באופן הזה הוא מקווה להערכתנו, לשוב לכוחו הפוליטי באחת משתי הדרכים: בחקיקה, או בחנינה במסגרת ההדברות.
הימין הקיצוני מנצל כבר עכשיו את כוחו של אריה דרעי, כדי להשיג את מטרותיו, השבוע פרסמו בגוש עציון את ההודעה הבאה: אושרה הסדרת היישוב פני קדם והרחבתו במועצת התכנון העליונה. יחד אתו, אושר קידום תכנון של למעלה מ-1,000 יחידות דיור בגוש עציון ביישובים נוקדים, אלון שבות, מיצד, איבי הנחל ומעלה עמוס. בנוסף לכל אלו, אנו זוכים היום לסגור מעגל, אותו התחלתי (יו"ר המועצה האזורית גוש עציון) בראשית עבודתי במועצה לפני 6 שנים בדיוק. בג"ץ נענה אז לעתירת מבקשי רעתנו שביקשו לקלקל ולהרוס את נתיב האבות. 15 משפחות חברים שילמו מחיר קשה ביותר של הריסת ביתם. באותה תקופה ניסחתי החלטת ממשלה אשר הצהירה על הקמת מאות יחידות דיור אשר יקומו במקום ה-15 שנהרסו, באותו מקום בדיוק, יחד עם דאגה לאותן המשפחות שפונו. באווירת חודש אדר אנו זוכים לראות איך הכול מתהפך לטובה: למעלה מ-400 יחידות אושרו היום להרחבת אלעזר בנתיב האבות נוסף על ה-68 שבנינו בצל הפינוי. מצ"ב הרשימה המלאה שעלתה היום למועצת תכנון עליונה ואושרה בגוש עציון: אלעזר (ונתיב האבות) – 433 יחידות דיור, נוקדים – 322 יחידות דיור, פני קדם – 120 יחידות, אלון שבות – 18 איבי הנחל – 76 מעלה עמוס- 409 מיצד- 6. ההודעה נחתמת בפסוק: " עוֹד אֶבְנֵךְ וְנִבְנֵית בְּתוּלַת יִשְׂרָאֵל". צריך לומר שבהמשך הפרק בירמיהו נכתב גם: "כֹּה אָמַר יְהוָה, אִם-יִמַּדּוּ שָׁמַיִם מִלְמַעְלָה, וְיֵחָקְרוּ מוֹסְדֵי-אֶרֶץ, לְמָטָּה: גַּם-אֲנִי אֶמְאַס בְּכָל-זֶרַע יִשְׂרָאֵל, עַל-כָּל-אֲשֶׁר עָשׂוּ–נְאֻם-יְהוָה".
את המרחק בין ש"ס לבין תנועות הימין הקיצוני, אפשר להבין מתוך המרחק בין הרבנים שהשפיעו על כל אחת מהתנועות. מצד אחד, המורה הרוחני של תנועות הקנאות המודרנית, של סמוטריץ' ובן גביר, הוא הרב דוב ליאור אשר אחראי לדברי הבלע אותם אמר לפני 11 שנים ולפיהם: :"הדמוקרטיה היא עבודה זרה" ולעומתו הרב שוחר השלום, עובדיה יוסף, היפוכו של הרב דב ליאור, אשר שלח 3 פעמים שליח אישי מטעמו לאבו מאזן, כדי לבדוק אם אפשר לסיים את המלחמה בת מאה השנים, והאיש אשר החזיר עטרה ליושנה באומרו דינא דמלכותא דינא, ובכך הכשיר עוד בחייו את מעמדה העצמאי של הרשות השופטת בישראל, וכנגזרת מכך את הדמוקרטיה הישראלית. האיש אשר אבותיו בגלות בבל כתבו את התלמוד במהדורתו הקובעת, ובו ניסחו את כתב הדמוקרטיה התנאית של ישיבת כרם ביבנה, אשר בה קהילת כרם ביבנה סילקה ללא כל עכבות את נשיא הקהילה רם המעמד רק כי העליב רב זוטר ממנו בעת דרשה, והאמוראים הבבלים, דנו על כך ובדיונם קבעו את המבנה הפוליטי של הישיבה, מבנה דמוקרטי רחוק לאין שיעור מהמבנים הפוליטיים החרדיים הנוכחים, וקרוב מאוד לחלום הישראלי הרווח על דמוקרטיה משגשגת ערנית ופעילה. סוף סיפור, הנשיא היה צריך להתנצל בפני הרב הזוטר כדי שהקהילה תחזיר אותו לנשיאותו.
בישראל פחות ערים למזימת הימין הקיצוני, אשר ההפיכה המשטרית היא רק שלב ראשון בה, אבל התנהגותה המדינית יוצאת הדופן השבוע של ארה"ב מבהירה עד כמה היא ערה למתרחש. השבוע הצטרפה ארה"ב באופן יוצא דופן להצהרה של מועצת הביטחון שמגנה את הכשרת 9 המאחזים ושטף אישורי הבנייה בגדה המערבית. במקביל ארה"ב נכנסת לעובי הקורה ביחסי הרשות הפלסטינית וישראל ובתיווכה עשוי להיכנס בקרוב הגדוד הפלסטיני שמתאמן בצבא ירדן, לשכם. ר' מאמר המערכת היום. אתמול בפעם השמינית, יצאו מאות אלפי ישראלים לרחובות, בערי ישראל, והבהירו שלא יניחו לדיקטטורה לקנות אחיזה בישראל. על דרך איילון כתבו המפגינים טקסט מגונה ואלים: "נתניהו בוגד".
26.02.2023 tipp
מפקד משמרות המהפכה באיראן, מייג'ור גנרל חוסיין סלמי, אמר ביום שישי בכנס בטהרן כי ספינות מלחמה איראניות נוכחות כעת בחופי הים התיכון, וכן בים האדום. בדבריו רמז הגנרל גם על מגע שהיה לספינות האלה עם "האויב", ובו האויב התחמק ממגע עם הספינות האיראניות. לגבי הים התיכון כוונתו של סלמי היא ככל הנראה לנמל בסוריה, אולי אף לטקיה, שהוא הנמל הסורי המרכזי. הגנרל האיראני אף הצהיר כי לאיראן יש כעת יכולת של איתור לוויינים בחלל באמצעות טכנולוגיית רדאר על הקרקע. כן פיתחה איראן לדברי הגנרל טילים על קוליים שבכוחם לפגוע בספינות בלב ים, בדרגת דיוק גבוהה מאוד עד שאפשר לכוונם לחלק האונייה אשר בו הצוות אינו נוכח. הרושם הוא כי אמנם התפתחותה הטכנולוגית של איראן משמעותית, אבל עם זאת יתכן כי הגנרל האיראני רוכב על גל המוניטין שמיוחס לאיראן לאחרונה, ומאדיר אותו.
26.02.2023 tipp
ארגון הפיקוח הפיננסי הבינלאומי של מדינות 7 G, FATF, השעה ביום שישי את חברותה של רוסיה בארגון. FATF נוסד לפני 33 שנים כדי לפקח ולהיאבק בהלבנת הון ובמימון טרור. בישיבתו ביומיים שהסתיימו ביום שישי 24 בפברואר, בפריז, החליט הארגון’ ביום השנה להתקפה של רוסיה על אוקראינה, על השעיית רוסיה מהארגון. בהחלטה נכתב: "שנה לאחר הפלישה הצבאית הבלתי חוקית, והבלתי מוצדקת, של הפדרציה הרוסית לאוקראינה, אשר התקיימה ללא כל התגרות, ה-FATF חוזר על אהדתו העמוקה לתושבי אוקראינה על אובדן החיים המיותר ועל הרס התשתיות והרס החברה האוקראינית. מלחמת התוקפנות המתמשכת והמתעצמת של הפדרציה הרוסית כנגד אוקראינה מנוגדת לעקרונות ה-FATF של קידום הביטחון, הבטיחות ושלמות המערכת הפיננסית העולמית, והמחויבות לשיתוף פעולה בינלאומי, ולכבוד הדדי שעל פיהם נקבעו הסטנדרטים של הארגון. כתוצאה מכך, מליאת ה-FATF השעתה היום את החברות בה של הפדרציה הרוסית".
איראן טוענת כי ההחלטה הזאת של ארגון FATF, וכן החלטות קודמות נגדה בארגון, הן בבחינת תגובתה של ארצות הברית לניסיון של מדינות בציר המנוגד למערב, למצוא אלטרנטיבה לשלטון המוחלט של מטבע הדולר האמריקאי בזירה הפיננסית הבינלאומית. התגובות האלה, נאמר בעיתונות האיראנית, הן אשר עומדות גם מאחורי הירידה בערך של הריאל האיראני כנגד הדולר האמריקאי.
19.02.2023 tipp
מקור בכיר בש"ס של הרב עובדיה יוסף זצ"ל, ואחד מנאמני ביתו הקרובים לו ביותר, אדם שהיה שליחו האישי של הרב למשימות מיוחדות, למשל כאשר נשלח על ידיו להיפגש בחשאי במוקטעה עם אבו מאזן, סיפר לנו השבוע על שני הסכמים שאריה דרעי הפר עם נאמני ביתו של הרב עובדיה יוסף: הסכם אחד נכרת בין אריה דרעי לבין נאמני הרב לגבי המכללה של ש"ס, ובו התחייב דרעי כי המכללה לא תיסגר. אבל המכללה נסגרה. לדברי המקור היא נסגרה במסגרת ההתבטלות של דרעי בפני החרדים האשכנזים, אבל יתכן כי התנהגות פוליטית כזאת מצד ש"ס, קשורה גם באופי של זירת לימודים אקדמיים: מכללה ובכלל, כל מוסד אקדמי, היא מקור של תסיסה והתנגדות לשלטון יחיד פוליטי, היא מוקד לסקרנות ותהיה, לומדים בה נשים וגברים, הומואים לסביות וסטרייטים, מחליפים שם דעות בחופשיות, ומקיימים שם קואליציות פוליטיות בחופשיות, וההתנהגות החצר-אקדמית השגורה הזאת עלולה להציב אתגר למפלגה שנשלטת בשלטון פוליטי יחיד. היא הייתה עלולה להציב לדרעי אתגר, וייתכן שאף הייתה מסכנת את שלטונו במפלגה אשר כל שאר הנוכחים הפוליטיים בה חוץ מדרעי הם סטטיסטים חסרי כל תוקף שלטוני עצמאי במפלגה.
נכון שמוסדות דתיים אדוקים שונים ברכישת השכלה ממוסדות חילוניים בהתנהגות התלמידים, אלא שש"ס אינה מפלגה אך-חרדית להבדיל מהמפלגות החרדיות האשכנזיות, ורבים מאוד מאוהדיה הם מסורתיים ובלתי חרדים בעליל, ומהם באו תלמידים במכללה של ש"ס; הווייתם כאמור אינה דתית במובהק; בציבור הזה השקפות חילוניות של חירויות רווחות שרירות וקיימות ונטועות עמוק בהווייתו. התרבות הזאת של חירויות שוויון ופלורליזם גם הייתה בקרב מקימי המכללה, והרב עובדיה יוסף, אף כי ידע שתרבות חוץ-דתית עלולה לחלחל להוויה במכללה, אישר את הקמתה, מתוך אמונה שכללי יסוד דתיים יישמרו בה הן על ידי הסגל כמו גם על ידי התלמידים. הרב עובדיה הכיר את הציבור שלו, והכיר בו, ובייחודיותו.
הסכם שני שדרעי הפר עם מקורבי הרב, על פי המקור, הוא הקמה של מועצת הנשים של ש"ס, וגם במקרה הזה, אמר המקור כי הסיבה הראשונה לכך היא רצונו של דרעי להימנע מקרע עם החרדים האשכנזים, אבל גם כאן הערכתנו היא שמועצה של נשים עלולה הייתה לדרוש הרחבת ההנהגה והכללתן בה, בניגוד לשלטון היחיד הפוליטי של דרעי בש"ס.
המקור סיפר על התעקשותו של הרב עובדיה יוסף, לדבר על כמיהתו לשלום אמת, כאשר אלי ישי ביקש ממנו באחת הפעמים למתן את התבטאויותיו על שלום ופשרה שמקבלות משמעות פוליטית ולא תמיד בעיתוי מתאים, אבל הרב השיב לו לדברי המקור, אני בעד שלום, ויש לחתור להשכנת שלום בין ישראל לפלסטינים ואמשיך לומר זאת. ההשקפה הזאת של מייסד התנועה, שפעם גם לא הייתה זרה לאריה דרעי, נעלמה מש"ס של אריה דרעי הנוכחי, שהחבירה שלו אל הקנאים המודרניים, אשר התנהגותם המדינית בגדה המערבית עלולה להביא על ישראל אישומים בפשעי מלחמה, אם אכן יועבר המנהל האזרחי לידי השר סמוטריץ', עלולה לגרום לכך שגם ש"ס המתונה בהווייתה כאמור, תיחשב כשותפה לפשעי מלחמה.
וכאן צריך לומר כי האשליות כאילו תתקיים פשרה לגבי ההפיכה המשטרית, הן הזיות בלתי מבוססות של ישראלים שאינם מכירים את הציניות האכזרית של הזירה הפוליטית בישראל. זירה זו מקיימת פשרות על פי כוח פוליטי תקף, ועל פי מנופי לחץ פוליטיים, בלבד; תקוותו של הנשיא למשל שתתקיים פשרה וולונטרית מתוך אזרחות טובה ובשל לחץ של הפגנות, היא להערכתנו תקוות שווא. פשרה יכולה להתקיים באופנים הבאים: אם הנשיא יפעיל את מעט כוחו הפוליטי, ואו אם בית המשפט יפסול באופן גורף את החקיקה של ההפיכה המשטרית (או יכריז על נתניהו כנבצר), ואו אם תוענק חנינה תמורת עצירת ההפיכה המשטרית בהסכם עם נתניהו ואו אם תוענק חנינה בהסכם עם דרעי. מאחר שהנשיא, ככל הנראה כרגע, לא יפעיל כוח פוליטי, במסגרת סמכויותיו המעטות (אבל עשוי להפעיל את סמכות החנינה שבידו), ומאחר שפסיקה משפטית אשר תעצור את ההפיכה המשטרית עלולה להוביל להתנגשות אזרחית (ובוודאי החלטת נבצרות), ומאחר שנתניהו מואשם בעבירות חמורות אשר הציבור על כל חלקיו מעוניין לדעת עד כמה הן מבוססות, נשארת האפשרות כמעט היחידה והיא להגיע לעסקת חנינה עם אריה דרעי: הנשיא יחנון אותו במסגרת המיוחדת של דיוני הפשרה הנוכחיים, ובתמורה דרעי יעצור לחלוטין את חקיקת ההפיכה המשטרית, ובנוסף על כך ייקבע בין הצדדים תאריך לסיום דרכו הפוליטית של אריה דרעי בממשלה לצמיתות (אחרי שישוב אליה בעקבות ההסכם לתקופה קצובה).
19.02.2023 tipp
ביום שישי שבה לביירות אסדת הגז אשר בדקה את בלוק 9, אשר לבנון קיבלה כחלק מהמים הכלכליים שלה בהסכם הימי עם ישראל. הסקר בשדה היה מעמיק ונמשך 8 ימים, והוא נערך מטעם החברות הבינלאומיות אשר יפעילו את שדה הגז, לרבות הסקרים הקידוח וההפקה. שר האנרגיה הלבנוני הגיב לסקר אחרי שובה של האסדה לביירות ואמר כי המאמצים לפיתוח שדה הגז יימשכו ללא סחבת, וכי הבדיקה הראשונה הצביעה כי השדה מבטיח. חיזבאללה, ניצל את האירוע כדי להזכיר בלבנון שהוא אחראי להצלחה מול ישראל, וברוח הזאת, הזהיר את ישראל וארה"ב מפני הפרעה לטיפול הלבנוני בשדה.
19.02.2023 tipp
סוכנות הידיעות הפלסטינית מסרה כי האסירים הפלסטינים ימשיכו בצעדי המחאה שהתחילו בהם לפני חמישה ימים; מחאת האסירים הפלסטינים התחילה לדברי הסוכנות כתגובה על הצעדים שנקטה הנהלת בתי הסוהר נגדם בהוראת השר איתמר בן גביר. ועדת האסירים הודיעה על פי הסוכנות הפלסטינית כי שביתת רעב תיפתח ביום הראשון של הרמדאן (רביעי, 22 בפברואר), אם עד אז שירות בתי הסוהר לא יחזיר לאסירים הפלסטינים את כל זכויותיהם שהיו לפני התערבות השר.
12.02.2023 tipp
מקור בכיר מקורב לאריה דרעי, אמר לנו השבוע כי המערכת המשפטית ירתה לעצמה ברגל, שכן אחרי שהיא דחקה החוצה את הגורם המתון בממשלה, כלומר את אריה דרעי, אין מי שיגן על הרשות השופטת כעת מפני התהפוכות שמתכננים עבורה הקיצוניים.
המקור שב והדגיש כי לא דיבר עם אריה דרעי על כך, ודבריו אינם ציטוט מדברי דרעי; אבל מהיכרותנו את המפלגה, רוח הקודש שורה עליה, ודברים מטעם היו"ר גם כאשר נאמר עליהם כי אינם נאמרים מטעמו, לא היו נאמרים בשום אופן אלא אם הדובר משוכנע שדרעי היה מסכים להם, לפיכך יש להניח שאם נשיא המדינה למשל, ירצה להעניק לדרעי חנינה תמורת חילוץ המערכת המשפטית מידי הקנאים, דרעי ייעתר כנראה לנשיא, או בשפת הפוליטיקה הישראלית יקבל את דין התנועה; וצריך לומר, הליך חנינה לדרעי הוא מהלך משפטי מורכב, כיוון שפסק הדין בעניינו חלוט, ולכן מהלכים משפטיים שנשענים על ההליכים המקובלים בבתי המשפט, כמעט אינם אפשריים, לרבות חנינה מהנשיא, שעל פי החוק קודמת לה פרוצדורה משפטית למשל העברת הבקשה לפרקליטות. לעומת זאת, מהלך ציבורי שיהיה בחסות הנשיא ובהסכמה רחבה (גם אם לא בהכרח מוגדרת במובן החוקתי) של שלוש הרשויות, יכולה להוליד חנינה תקדימית לעבריין שמחזיק את גורלה של ישראל בידיו.
לפיכך השאלה היא האם יש להגיע עם אריה דרעי לעסקה, ובתמורה לקבל את חיינו הציבוריים בחזרה כאומה דמוקרטית שוחרת חרויות (?)(מי שמטיל בכך ספק למפרע בטיעון שעוד לפני המשבר הנוכחי חלה הדרדרות בחופש האישי, אנחנו לגמרי אתו/איתה). ובראש הדברים, שאיש לא ייגע בבבת עינינו מערכת המשפט, ובמשטר הדמוקרטי.
לפני שנשיב על השאלה הזאת, ננסה לתאר את המזימה, כנגד הציבוריות הישראלית, אשר מחולל הימין הקיצוני, מזימה אשר נשענת על המשבר החברתי הישראלי העמוק ביותר שהוא בבחינת המניע המרכזי של החברה הישראלית: המשבר בין המזרח והמערב ביהדות, או בשמו המוכר, המשבר בין אשכנזים ומזרחיים, משבר שהתחיל בתקיפה הגזעית האשכנזית נגד קהילות המזרח החל מאמצע המאה התשע עשרה ועד ימינו, ואשר המשיך בחורבנו הערכי של המזרח הזועם שבא לביטוי בהצבעה המוטה למפרע לימין החל מהמהפך בשנת 1977.
וזוהי להערכתנו המזימה: הימין הקיצוני רוצה לכונן בגדה המערבית, את מלכות דוד. הוא לא יכול לעשות את זה במבנה המשפטי/המשטרי הנוכחי. ולפיכך מהלכו המקדים, הוא לקעקע את הרשות השופטת, בהתחלה להחלישה מול הממשלה, ובעתיד, לבטל כליל את מעמדה העצמאי. את המהלך המקדים הזה ביקשו הקנאים של 2023 להשיג בתמיכת הקולות המוטים של המזרחיים בקלפי. את זה כידוע הם כבר השיגו. כעת מגיע שלב נוסף, והוא ניצול כוחו הפוליטי של המזרח בקואליציה, הפעם באמצעות אריה דרעי שבכוחו להניע את המזרח הפוליטי כרצונו, לחקיקה הראשונה בדרך להפיכה המשטרית. כאן יש לשלב שוב כתזכורת את הציטוט מפי המקורב לדרעי, שאמר בעצם שאם דרעי לא היה נזרק ממשרדיו, על ידי העליון, כי אז כפוליטיקאי מתון הוא היה מונע את המהלך של הימין הקיצוני להחלשת הרשות השופטת. בנוסף, בשבוע שעבר הבאנו כאן את סיפור זעמם של מקורבי הרב עובדיה יוסף, על כך שאריה דרעי פועל נגד משנתו ופסיקתו של הרב עובדיה יוסף דינא דמלכותא דינא, ללמדך עד כמה אריה דרעי פועל כעת בניגוד לאמונותיו (כ"פוליטיקאי מתון") ולאמונות מייסד התנועה ומנהיגה הערכי הרב עובדיה יוסף, כדי לחלץ עצמו ממה שבעיניו הוא המבוי המשפטי הסתום בעניינו.
אלא שהרב עובדיה איננו כאן, ורק אריה דרעי נמצא בזירה כשליטה הבלעדי של ש"ס, וכרגע אריה דרעי כאמור בעד החקיקה נגד הרשות השופטת, כיוון שזוהי הדרך היחידה להחזירו לממשלה, באמצעות הברית עם הקנאים. מאחר שיש סיכוי טוב שגם חקיקה שתחזיר אותו להיות שר לא תעזור לדרעי שכן העליון יפסול אותה, דרעי היה כנראה מעדיף לגמור את העניין בדרך בטוחה באמצעות הנשיא, בלי להסתכן שוב בפסיקת העליון, והוא פתוח לפיכך להצעות. זוהי המשמעות האמיתית והמזוקקת של דברי הבכיר בש"ס המצוטטים לעיל.
הקנאי סמוטריץ' מנצל את שעת החסד שנפלה לידו ומהדק את המצור על בית המשפט, ועל הדרך כורך גם את נתניהו למשימה, ונוגע בנקודה הרגישה של ראש הממשלה, משפטו, שכן כך צוטט השבוע סמוטריץ': ״החלטת בג״ץ לא לדחות על הסף את העתירה להכריז על נבצרות של ראש הממשלה, היא ההוכחה הטובה ביותר לנחיצותה של הרפורמה שאנו מובילים. עצם הדיון בסיכול החלטת הבוחר ורצון העם היא מגה פיגוע בדמוקרטיה הישראלית ונקודת שפל נוספת אליו הגיעו שופטי העליון״. ואת זה הוא אמר על מהלך לגמרי רגיל, פרוצדורלי, של בית המשפט העליון ביחס לעתירה שהוגשה.
סמוטריץ הציב את ח"כ רוטמן בוועדת החוקה, קנאי בעל השכלה משפטית רחבה, ואת עצמו בעמדה כשליט המנהל האזרחי, תפקיד שיקבל את משמעותו המלאה המנוגדת בעליל לסדר הדמוקרטי הישראלי, כאשר הרשות השופטת תוחלש. בינתיים נתניהו לא עוצר בעד הימין הקיצוני ואו בעד קיצוני הליכוד. יתכן שגם הוא מחכה לעסקה, וכרמז לכך הציב השבוע את השר אמסלם במשרד המשפטים, רמז לפיו הוא יכול לפצל את המשרד, וכל מהלך פוליטי שייבחר בהתאם לרצונו ולמטרותיו.
האם מדובר במזימה שמתוכננת לעשור הבא? הצחקתם את הקנאים. הם מסתכלים אחורה 3100 שנים, אז מה זה בשבילם עשור? יתכן שרק החלשת המערכת המשפטית תיקח עשור ואף יותר. במובן הזה יתכן שעל הציבור הישראלי על כל פלגיו לשקול להוציא אל מחוץ לחוק את תנועות הקנאים של סמוטריץ' ובן גביר. אלא שלשם כך יהיה ראשית לכונן בית נבחרים עליון אשר יביא לביטוי פוליטי את הציבור הזה ויניח בידיו כלים להגן על הדמוקרטיה הישראלית. כרגע אין כלים כאלה בידי אף אחת מהרשויות. כאן כתבנו בעבר על בית עצרת עם, בית נבחרים עליון, ורשות ערכית, לצד הכנסת, כרשות מחוקקת. הבית הזה כמייצג הציבור, עליו אנחנו כותבים כמעט שני עשורים, הוא בעינינו לקח חשוב גם מהמשבר החוקתי הנוכחי. בימים הקרובים לפיכך העיתון יפעל להקמת מועצה ציבורית שתוביל להקמת בית עצרת עם, בית הנבחרים העליון.
אם כן, האם לעשות עסקה עם אריה דרעי? לא. אבל עסקה עם אריה דרעי ועם בנימין נתניהו ביחד ולחוד כן. נזכיר את החנינה שקיבל הנשיא ריצ'רד ניקסון בחודש ספטמבר 1974 כדי להציל את אמריקה ממבוכה ואולי אפילו ממשבר חוקתי, בהעמדתו לדין אחרי הדחתו (את הדחתו ניקסון מנע בעצמו כשהתפטר).
באותה מידה, כדי להציל את בבת עיני רוב הציבור הישראלי, המשטר הדמוקרטי בישראל, וכדי להביא לישראל עתיד של חרויות ושלום, שווה להערכתנו להגיע עם נתניהו ודרעי לעסקה. חנינה באמצעות הנשיא, אבל לא בהליך המשפטי הרגיל והמקובל שכמעט בלתי אפשרי, אלא חנינה תקדימית שמתאימה למציאות תקדימית שמאיימת על מפעל שיבת ציון. זה יביא את כולנו לעידן חדש, אשר בו שיירי תמימותנו תאבד אמנם לנצח, אחרי שישראל תיכנע לעבריין ולנאשם. מצד שני עסקה כזאת תעצור את נפילתה של ישראל אל משטר דיקטטורי שסופו הוא ללא כל ספק חורבן הבית השלישי וחורבן חלום שיבת ציון. עסקה כזאת אף עשויה לסלול דרך היסטורית לפיוס בינעדתי בין הציבור האשכנזי לציבור המזרחי, תמורה אשר תעביר את המניע החברתי בישראל מהמאבק בין מזרח ומערב, לשת"פ ביניהם. איש לא יוכל עוד לרכוב על הציבורים האלה, כדי נצח ישראל לא ישקר.
אברהם יעקב, פרשננו המשפטי, סגן נשיא המחוזי מרכז בעבר: חנינה רק תמורת פרידה
מבלי לנתח לעומק את מכלול ההצעות שעולות בכתבה הפותחת השבוע, אציין רק כי חנינה גורפת, כפי שמוצעת כאן, תינתן אך ורק בתמורה להרחקת הנאשם והעבריין מן החיים הציבוריים. להבדיל מעסקת הטיעון עם דרעי, הפעם ההתחייבות הזאת צריכה להיות ברורה וחד משמעית.
אם חנינה לא תותנה בהרחקת נתניהו ודרעי מהחיים הציבוריים, יהיה זה פרס למחוללי עוול והוכחה ניצחת לכך שבאמצעות עוצמה פוליטית ניתן להתחמק מן הדין. אבל הדין שווה לכולם, ואין לעוצמה פוליטית מעמד גובר בבית המשפט ואו כל יתרון כלפי אחרים בדין.
יש תקדים לחנינה גורפת אשר לא עלתה יפה. היה זה אביו של הנשיא הנוכחי שהעניק חנינה גורפת לאנשי השב"כ עוד טרם הגשת כתב אישום.
איש לא היתנה אז את החנינה בהרחקה מן החיים הציבוריים משום שהמועמדים לחנינה לא היו פוליטיקאים.
אבל מאוחר יותר נבחר אחד מהם לכנסת. היה זה אהוד יתום והוא נבחר ברשימת הליכוד. מהשגיאה הזאת, אפשר ללמוד כי יש לסגור בפני חנונים מעבירות בעלי משמעות ציבורית עמוקה, בתהליכים ציבוריים משמעותיים, כל דרך חזרה אל החיים הפוליטיים/ציבוריים.
12.02.2023 tipp
נשיא איראן הודיע בישיבת הקבינט של ממשלו על תנועה משמעותית של משאיות בגבול של אזרבייג'ן עם ארצו. הנשיא האיראני נתן לכך פומבי בישיבת הקבינט שהייתה ביום רביעי 8 בפברואר והוסיף כי יש לזהות את הסיבה לתנועה המסיבית הזאת של משאיות בגבול של איראן עם אזרבייג'ן, ולהבין האם היא נובעת מפעילות פנימית של אזרבייג'ן או שמא מפעילות חיצונית. מעבר לכך הנשיא האיראני לא הבהיר במה מדובר, ובמה הוא בדיוק חושד. על דבריו של הנשיא האיראני בהקשר לתנועת המשאיות, נכתב אחרי הישיבה כי "עוד הצביע ד"ר ראיסי על הבעיות של תנועת משאיות מעבר לגבול הרפובליקה של אזרבייג'ן והורה לזהות ולפתור במהירות את שורש הבעיה, בין אם בתוך או בצד הרפובליקה של אזרבייג'ן" גם לשון ההודעה הזאת, כמו גם כלל התייחסותו של הנשיא לעניין שהציג, היא לשון סתומה, שככל הנראה מרמזת על פעולה של אזרבייג'ן בשת"פ עם גורם מדיני אחר.
12.02.2023 tipp
המרכז הסורי לזכויות אדם דיווח ביום שישי על 14 משאיות עם שמיכות ומזון שנכנסו לסוריה. המרכז הסורי לזכויות אדם הדגיש כי זהו המשלוח הראשון שהגיע לסוריה, מאז רעידת האדמה. הארגון לא ציין בדיווחו מי עומד מאחורי הסיוע, אבל המשלוח הוכנס למדינה דרך מעבר באב אל אווה בגבול טורקיה סוריה. כן צוין בדיווח כי המשלוח עובר בשטח אשר מוחזק בידי האופוזיציה הסורית, וכן שהוא נתקל בקשיים בהמשך דרכו אל קורבנות האסון. במחסום שהוקם על ידי ארגון שנתמך בידי טורקיה, ציטט המרכז מקור שלו כאומר כי הארגון האמור לא הניח לשיירה להמשיך בדרכה שכן "לא קיבלנו הוראות מטורקיה". הדיווח אינו מציין אם בסופה של דרך החתחתים המשלוח הגיע ליעדו. נדגיש כי איננו יודעים אם זהו המשלוח הישראלי, אבל כיוון שאין כל פרטים בדיווח על בעלי המטען, וכיוון שישראל התחייבה לשגר משלוח סיוע לסוריה, זוהי אפשרות סבירה.
05.02.2023 tipp
"במו אוזניי שמעתי את הרב עובדיה יוסף קובע, ויותר מפעם אחת, כי דינא דמלכותא דינא" כך אמר ביום שישי לזירה העיתונאית אחד מאנשי אמונו הקרובים ביותר של הרב עובדיה יוסף. האדם הוסיף כי במובן הזה אריה דרעי שינה את ש"ס במאה ושמונים מעלות, והיא אינה עוד המפלגה אשר את כלליה ניסח הרב עובדיה יוסף במהלך חייו: "הדבר הזה גורם לכעס רב בקרב רוב אנשי ביתו של הרב" הוסיף איש אמונו של הרב. הכעס מופנה גם להנהגת המפלגה אשר הולכת אחרי דרעי בעיניים עצומות, בלי להבחין כי דרכה של ש"ס אינה עוד דרכו של הרב עובדיה יוסף.
ההתנהגות הפוליטית-הלכתית החדשה של ש"ס באה לביטוי כעת בחקיקה שדרעי מוביל כדי להתמנות לשר אחרי שנדחה פעם אחת, ובתמיכתו במהפכה המשפטית שמנסה לחולל כעת הימין הקיצוני, חקיקה אשר סותרת בעליל את השקפתו האמורה של הרב עובדיה יוסף דינא דמלכותא דינא: "הוא לא רק מתרחק ממה שהרב עובדיה יוסף ציווה, אלא הוא עושה הפוך ממה שהרב ציווה" אמר איש אמונו של הרב.
ההלכה אשר לפיה לחוקי המלכות יש תוקף הלכתי, גם אם אינם נובעים מהכרה דתית, היא בתקופת האמוראים, בבבל, ארץ הולדתו של הרב עובדיה יוסף, ובעיקר הייתה זו זירה חברתית דתית ציבורית יהודית אשר היא כר ומורשת לערכיו ותפישותיו הדתיות יהודיות של הרב; הרב עובדיה יוסף הוא אחד הממשיכים החשובים של המורשת הזאת, פוסק בבלי חשוב שהגיע לישראל בזרם שיבת ציון שהייתה החל מראשית המאה התשע עשרה מכל הגלויות; ברוח הזאת של הזיקה אל התלמוד ואל הקהילה היהודית בבבל, הרב עובדיה יוסף הטביע את התוכן העיקרי של המפלגה שהקים בשנת 1984, להחזיר עטרה ליושנה, כלומר להחזיר את מורשת הגמרא האמוראים והתנאים שקדמו להם החל מחורבן הבית השני ואפילו לפניו, ועד סוף השגשוג הערכי של התלמוד הבבלי בעיראק של ימינו בחצי השני של האלף הראשון לספירה. המקור אמר כי כמעט כל משפחתו הקרובה של הרב עובדיה יוסף שותפה לזעם על דרעי, בשל ההכרה כי הוא שינה את המפלגה באופן שהיא אינה עוד מפלגתו של מנהיגה הערכי הרב עובדיה יוסף, ובכך הוא ממרה את פיו של האיש שבוחרי ש"ס נמצאים במפלגה בשל תורתו ובשל מנהיגותו הערכית, ואשר הלכותיו, אשר ברובן הן חידוד וביאור של הלכות קודמיו חכמי בבל וממשיכיהם ובהם כמובן רמב"ם ומשנה תורה, הן בבחינת נר לרגליהם.
התלמוד הבבלי הוא הספר היהודי החשוב ביותר בארון הספרים הדתי העברי הלאומי, והשפעתו ככוח ערכי אשר שמר על מבנה לאומי יהודי בשנות הגלות, מכרעת; והיא מכרעת בעיקר בעקבות מפעל השו"ת שקם עם התהוותו של התלמוד. התלמוד הבבלי גובר בחשיבותו על התלמוד הירושלמי שנכתב באזור טבריה בארץ ישראל אחרי חורבן הבית השני. החקיקה שמוביל דרעי ואשר מצמצמת ביקורת שיפוטית על מינוי שרים, ובעיקר על מינויו החוזר של דרעי לשר, מצמצמת בלשון התלמודית את היכולת של הרשות השופטת למלא את תפקידה. אמנם מלכותא בתקופת חכמי בבל כללה בצד אחד את מערכת המשפט ואת המלך, אבל דבריו של הרב עובדיה יוסף התייחסו ברוח הפסיקה התלמודית, למערכת הישראלית, אשר בה משחר עצמאותנו הרשויות האלה מופרדות, ולכל אחת מהן יש ביטוי שלטוני, והן מתקיימות באיזון ובכפיפה אחת – כך שהן ביחד בבחינת מלכותא. לרב עובדיה יוסף הייתה ביקורת על הרשות השופטת, בעיקר על צביונה האוניברסלי המודגש, אבל עם הביקורת הזאת, הוא הכיר במובן ההלכתי בעליונותה המכרעת בחיים הציבוריים בישראל – ובאור הזה קבע דינא דמלכותא דינא.
05.02.2023 tipp
לבנון וישראל הגיעו להסכמה, אשר למיטב ידיעתנו אינה מעוגנת בהסכם כתוב בין הצדדים, להפגת המתיחות באזור אל עדייסה – משגב עם. המתיחות באזור נמשכת כבר כמה שבועות, ובמהלכה צה"ל מצא שאין בתת הקרקע במקום מנהרה של חיזבאללה. על פי ההסכמה, כל צד מהצדדים, יחשוף את הצמחייה באזור הגדר, ישראל בצד הישראלי, ולבנון בצד הלבנוני, באופן שיאפשר תצפית על הדרכים שמובילות לגדר, אבל לא יפגע בריבונות של הצד שמנגד. בישראל נולדה המתיחות כאשר עלה חשד כי בתת הקרקע באזור נחפרה מנהרה של חיזבאללה, ואילו בלבנון נוצרה מתיחות כאשר פעולותיה של ישראל לבדיקת התת קרקע, ולחשיפת הצמחייה בצד הלבנוני, היו עלולות להפר את הריבונות הלבנונית. כאמור שני הצדדים הגיעו בימים האחרונים להסכמה אשר אינה מעוגנת בכתב לפיה צבא לבנון יחצוץ בין ישראל לבין חיזבאללה, וריבונות כל צד בשטחו תישמר. ההסכמה הזאת התאפשרה כאמור רק אחרי שלצה"ל התברר כי אין בתת הקרקע מנהרה של חיזבאללה.
05.02.2023 tipp
לפי שעה אין באזור חומס, בונקרים ומסלולים לטילים וכלי טיס בלתי מאוישים, אבל מקור בתחום המודיעין אמר לפרשננו, כי אירן מכשירה לכך את השטח באזור, לעבר הקמת תשתיות אשר דרושות לאחסון ותפעול של כטב"ם וטילים; זוהי הסיבה שאיראן הקימה באזור מיליציה חדשה שכל תפקידה הוא לשמור על גורמי הצבא האיראני שמקימים את האתר. על הקמת המיליציה אשר שמה מתכתב עם כוח אל קודס ומפקדו קאסם סולימני אשר הוצא להורג בטיל אמריקאי לפני כשלוש שנים, דיווחנו בשבוע שעבר. הידיעה המקורית על הקמת המיליציה הופיעה באתר המרכז הסורי לזכויות אדם. מבדיקתנו עם המקור בתחום המודיעין, עולה כאמור כי משימתה של המליציה החדשה ממוקדת, באבטחת הקמת אתר הכטב"ם והטילים באזור חומס. ר' דיווחנו מהשבוע שעבר
05.02.2023 tipp
איראן מייצרת כעת אורניום בדרגת העשרה אשר קרובה, לדרגת נשק אטומי. הדבר עולה מתוך מסמך משותף למעצמות אירופה, בריטניה, צרפת וגרמניה. הייצור האיראני מתאפשר אחרי שלדברי המעצמות, איראן הכניסה שינויים במפעל בפרדו, בלי לדווח על השינוי לוועדה לאנרגיה אטומית. את התלונה הראשונה על שינוי תצורת הצנטריפוגות בפרדו, אשר מאפשר את העשרת האורניום ל"כמעט דרגה של נשק", הגישה למעצמות הוועדה לאנרגיה אטומית, IAEA. ההצהרה המשותפת למעצמות אירופה, מקבלת משמעות נוספת על רקע התרגיל המשותף שקיימו לאחרונה צבאות ארה"ב וישראל, ואשר דימה תקיפה באיראן.
05.02.2023 tipp
יו"ר ועדת החוקה של הכנסת, ח"כ שמחה רוטמן (הציונות הדתית), מוביל בימים אלה את הדיונים על קידום התוכנית להחלשת מערכת המשפט. לפני מספר ימים הוא הטיל פצצה נוספת שנועדה לשנות את מאזן הכוחות בין הרשויות – הצעת חוק להגבלת זכות השביתה וזאת במטרה מוצהרת ומפורשת לשלול מן הציבור כלי מאבק לגיטימי במאבקו נגד ההפיכה המשטרית אותה הוא מוביל עם שר המשפטים לוין.
בחוק הישראלי אין התייחסות פוזיטיבית המכירה בזכות לשבות, אבל יש התייחסות לשביתה לא מוגנת ולשביתה מוגנת בשירות הציבורי וזאת בחוק יישוב סכסוכי עבודה.
עוד, מכירה פקודת הנזיקין בזכות זו כאשר היא קובעת ששביתה והשבתה לא יהוו עילה לתביעה בעוולה של גרם הפרת חוזה.
זכות השביתה הוכרה בפסיקת בית המשפט העליון עוד מימי ראשית המדינה, ובתי המשפט ובתי הדין לעבודה חזרו על הלכה זו אינספור פעמים.
במאה התשע עשרה לא הכיר העולם המערבי בזכות השביתה. כך למשל בבריטניה ובארצות הברית נחשבה השביתה קשירת קשר לביצוע עברה, שכן היא נתפסה כהתארגנות של כמה אנשים לפגוע בעסק או בקניין של המעביד. רק עם עליית התנועות הסוציאליסטיות בתחילת המאה העשרים והתגברות כוחם של ארגוני הפועלים, "כבשו" אלו את זכות השביתה לעצמם, במידה מסוימת נגד רצונן של האליטות השלטוניות והמשפטיות.
במהלך המאה העשרים הוכרה זכות השביתה בין השאר ע"י האמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות של האו"ם.
אמנה זו אושרה בעצרת הכללית ב-1966 ונכנסה לתוקפה ב-1976, לאחר שמספר המדינות הדרוש לכך אשררו אותה. לרבות ישראל.
אם ננסה למקם את המדינות על רצף, נראה שהמדינות המגבילות ביותר את זכות השביתה הן טורקיה ובולגריה: בשתיהן אסור לעובדי ציבור ולעובדים בשירותים חיוניים אחרים לשבות, אסור לשבות שביתה פוליטית וחובה להתריע מראש לפני המעסיקים על שביתה. בשתיהן יש למצות הליכים קודמים לפני הפתיחה בשביתה ולקיים הצבעה של העובדים, אך אופיין של חובות אלה שונה ממדינה למדינה.
אין ספק שפגיעה בזכות השביתה היא פגיעה בזכות יסוד וגובלת גם בפגיעה בחופש ההתאגדות ובחופש הביטוי דבר המשתלב היטב עם כוונת הקואליציה להנהיג במדינת ישראל משטר דיקטטורי.
29.01.2023 tipp
הידיעה על מחבלי הג'יהאד בג'נין, הועברה לישראל ככל הנראה באמצעות התיאום הביטחוני עם הפלסטינים, על ידי מנגנוני הביטחון הפלסטיני בג'נין. מאחורי העברת הידיעה לישראל, עומדים להערכתנו פלגים של פתח אשר נאמנותם אינה בהכרח לאבו מאזן. מקור פלסטיני אמר לנו ביום שישי, כי ישראל עובדת עם המנגנונים האלה ישירות.
לגבי נאמנותם של הפלגים אשר עומדים מאחורי העברת הידיעה: הם נאמנים למרואן ברגותי ולג'יבריל רג'וב; מאחר ששני האישים הפלסטינים האלה, פועלים כעת בשיתוף פעולה עם חמאס, כדי להפוך את השלטון ברמאללה, אנחנו מעריכים כי מאחורי העברת הידיעה עומדים לא רק הפלגים הפלסטינים אשר נאמנים לרג'וב ולברגותי, אלא גם ארגון חמאס. בעבר כבר ציינו כי המאבק של חמאס להחלפת השלטון הפלסטיני ולהכרה בבחירות 2006 אשר בהם זכה ברוב, ואשר אחת מתחנותיו של המאבק הזה של חמאס היא הניסיון להחליש את הג'יהאד האסלאמי אשר מתקרב מאוד לאיראן ומאיים עליו ברצועת עזה, משפיע על חמאס לנצור את האש מול ישראל, בעיקר בעזה. חמאס מניח לישראל לעשות עבורו את עבודת החלשת הג'יהאד האסלאמי. במובן הזה למרבה התדהמה, נוצרה זהות אינטרסים זמנית בין חמאס לבין ישראל. על כך צריך להוסיף כי מושל נפת ג'נין הוא אכרם רג'וב, בן דודו של ג'יבריל רג'וב.
בשנה האחרונה הג'יהאד האסלמי הקצין את עמדתו לפיה הזיקה העיקרית שלו אינה מדינת לאום פלסטינית, אלא ישות לאומית אשר תהיה חלק מחליפות אסלאמית. בעקבות התמורה הזאת, והידוק הקשר של הג'יהאד עם איראן, הגיע חמאס למסקנה כי הג'יהאד רוצה להיכנס לנעליו בעזה. בעקבות ההחלטה הזאת, חמאס הוא אשר להערכתנו הסגיר לידי ישראל את ראש הג'יהאד בגדה המערבית לפני כחצי שנה, הסגרה אשר הובילה למבצע עלות השחר, אשר בו צה"ל חיסל את רוב הנהגת הג'יהאד ברצועה. נזכיר כי בשבוע שעבר דיווחנו על פגישתו של מנהיג הג'יהאד נחאללה עם שר החוץ האיראני בביירות.
הבלבול הזה בקרב הפלסטינים, מביא לכך שמידע זורם מהגופים הפלסטיניים לישראל בין אם המוקטעה מכריזה על המשך התיאום הביטחוני, ובין אם היא מכריזה שהיא עוצרת אותו, כמו שעשתה השבוע. תיאום ביטחוני בין ישראל לבין פלגים בפתח אשר מושלים על חלקים במנגנוני הביטחון נמשך; זאת הסיבה שלא מעט אנשים גיחכו השבוע כאשר הרשות הפלסטינית הודיעה שהיא מפסיקה את התיאום הביטחוני עם ישראל. יתכן שהיא תפסיק, אלא שהמידע ימשיך כנראה לזרום, בכפוף לאינטרסים של הניצים הפלסטיניים כמתואר; המציאות הביטחונית הזאת תמשך לפחות כל עוד הכאוס השלטוני בשטחי הפלסטיניים יימשך. מתי עלולה לפרוץ אינתיפאדה שלישית? אחרי שחמאס ברגותי ורג'וב ישלימו את עסקת האסירים עם ישראל, בהם רוצה ברגותי להשתחרר מהכלא לפי דרישה של חמאס; כל עוד העסקה לא הושלמה, לחמאס יש סיבה נוספת לא לחמם את הגזרה עם ישראל כי הוא רוצה מאוד עסקת אסירים; כפי שדיווחנו כאן בלעדית לפני כשלושה שבועות, המגעים לגבי העסקה שתחזיר את אורון שאול והדר גולדין הביתה מתקדמים. שחרור אסירים יוסיף לחמאס נקודות בציבוריות הפלסטינית, והדבר עשוי לפתוח לו דרך להשתלטות על המוקטעה בשת"פ עם רג'וב וברגותי וחייליהם במנגנוני הביטחון.
צריך לומר שהרחוב של הג'יהאד, אינו מורכב רק מתומכיו הפוליטיים של הג'יהאד שכן כל הפלסטינים מושפעים מהדבר שמתרחש למשל בג'נין, והם מצייתים לזעקת הג'יהאד להתערב ולהכות בישראל. כך התרחש הטבח בסוף השבוע בנווה יעקב, כמו גם הפיגוע בעיר דוד ביום שבת. אם תהיה תמורה בשלטון הפלסטיני, וחמאס ופתח אכן ישתפו פעולה בשלטון החדש שאחרי אבו מאזן, כי אז עלולה להסלל הדרך לאינתיפאדה שלישית.
29.01.2023 tipp
פירוש השם ליווה עשוי להיות גנרל אל קודס, כמו גם אוגדת אל קודס, והוא מתכתב עם גנרל קאסם סולימני, שהוצא להורג לפני כשלוש שנים בטיל אמריקאי בבגדד, והשם אף מתכתב עם כוח אל קודס עליו סולימני פיקד. המיליציה מוקמת באזור חומס, ומגויסים אליה מועמדים בני 18 עד 40. השכר הממוצע כ-120 דולר בחודש פלוס ארוחות. אחת המשימות הראשונות של הכוח, היא לאבטח כוחות איראניים באזור חומס. את הידיעה פרסם היום המרכז הסורי לזכויות אדם. במקום אחר, בגבול ישראל סוריה ברמת הגולן, ניסו שני בני אדם לחצות את הגבול לישראל ונורו, אחד מהם נהרג, והשני נמלט בחזרה לסוריה. לפי שעה לא ברורה שייכותם הארגונית.
22.01.2023 tipp
האם דרעי ישבור את הכלים? השאלה הזאת חיונית כיוון שלפניו עומדות מספר אפשרויות לחזור לממשלת נתניהו, אבל כולן קשות מאוד עד כדי בלתי אפשריות לביצוע; לצד האפשרויות הללו, בידו אפשרות נוספת, והיא לשבור את המבנה הפוליטי הנוכחי, ולבדל את ש"ס אפילו יותר מכפי שהיא מבודלת, כלומר ליצור משבר חברתי אזרחי כה עמוק, שיוכל להיפתר רק באמצעות אמנה חברתית, אמנה שתיקח בחשבון את הסיפור המזרחי אשכנזי כמניע המרכזי של החברה הישראלית, ולפיכך של המשבר החוקתי הממשלתי הציבורי הנוכחי.
התשובה לשאלה אם ישבור את הכלים טמונה באפשרויות אשר עומדות לרשותו של דרעי, ועד כמה הן מעשיות.
האפשרות האחת היא להתמנות לראש ממשלה חלופי, אשר אותה העלינו כאן בעבר: היא כמעט בלתי אפשרית, כיוון שלחובת דרעי עומדת הרשעה חלוטה, וראש ממשלה חלופי, כמו ראש ממשלה מכהן, אינו יכול להתמנות תחת הרשעה חלוטה. דרעי יוכל להתמנות לרוה"מ חלופי אם יפנה לבית המשפט ויערער על הרשעתו בעסקת הטיעון, אבל אז בית המשפט יצטרך ראשית לאשר הגשת ערעור כזה, והסיכוי לכך קלוש. אבל אם דרעי אכן יערער, קרי אם בית המשפט יתיר לו לערער, כי אז דרעי יוכל להיות ראש ממשלה חלופי עד להחלטה החלוטה הבאה, כלומר במשך הזמן שייקח עד שיסתיים ערעורו; אם יזוכה, יתחיל חיים פוליטיים חדשים, ואם יורשע שוב, כהונתו תופסק מיד.
האפשרות השנייה, להיות ממלא מקום ראש הממשלה. אבל לשם כך הוא צריך להיות שר (אם כי לא בהכרח חבר כנסת), ואם נתניהו היה ממנה את דרעי לתפקיד רגע לפני שפיטר אותו על פי מצוות היועמ"ש, הייתה זו שאלה משפטית חוקתית סבוכה נוספת (האם יכול היה להיות ממלא מקום ראש הממשלה רק כיוון שכאשר מונה היה שר?). החוק הקיים לא מחייב שלתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה יתמנה חבר כנסת מסיעתו של ראש הממשלה למרות שכך פורסם בימים האחרונים. בלי התרגיל של מינוי לממלא מקום בטרם פיטורים, נדרש תיקון נוסף עמוק בחוק יסוד הממשלה, והסיכוי שבית המשפט העליון יתיר אותו אפסי. צריך לומר שגם אם דרעי יתגבר על כל המכשולים האלה, גם אז הוא יוכל להיות ממלא מקום ראש ממשלה, אבל לא יוכל למלא בפועל את תפקיד ראש הממשלה בעת נבצרות של נתניהו כיוון שהרשעתו בעסקת טיעון חלוטה. אפשרות זאת היא בעלת סיכויים גבוהים יותר ממינוי לראש ממשלה חלופי, אבל היא תיצור משבר חוקתי עמוק, דבר שעלול להגדיל את המחאות החברתיות, ויביא כאמור להתערבות נוספת של בג"ץ.
ולכן נשאל שוב, האם דרעי יחולל משבר חברתי פוליטי משפטי עמוק, ויבדל את ש"ס בידול עמוק אפילו יותר מזה שעשה בסוף שנות התשעים?
דרעי בשל לכך. במשך עשרות שנים הוא החזיק את עצמו על סף זרות, ועל סף נידוי, ומעולם לא התיך את תפקידו ואת מפלגתו ללב התרבות של המערכת הפוליטית, או כמו בציטוט מהסרט האמריקאי היט, דרעי לא נושא בחפציו שום דבר אשר יכול למנוע ממנו לעזוב את הכול בתוך רבע שעה.
לגבי הימין שדרעי עשוי לחבור אליו החל ממחר, למען ניהול משבר משותף, הימין הזה באמת האמין שיוכל לקיים את משנתו של הרב דב ליאור; המסורת הציבורית הדמוקרטית הישראלית נראתה לאידאולוגים הגדולים של סמוטריץ' ובן גביר, כדבר של מה בכך אשר יקרוס מיד עם הנשיפה הראשונה של דברי בלע כמו אלה של דב ליאור שנאמרו לפני 11 שנים "דמוקרטיה היא עבודה זרה" (במונחים ציבוריים כמובן אשר בהם 11, 12 או 20 שנה הם בחינת רגע). הימין הזה באמת חשב שאפשר יהיה בהינף יד לחולל הפיכה משטרית ומשפטית, ולשלוט תחת הכשר ממשלתי על החיים האזרחיים בשטחים הכבושים באמצעות המנהל האזרחי ומג"ב. צריך לומר, עדין קיימת הסכנה שסמוטריץ' יצליח בתוכניותיו אלה לאור המשבר החוקתי הנוכחי, אבל לפי שעה זה לא קרה. שר הביטחון הראה בסוף השבוע לסמוטריץ' את הדלת אל הקו הירוק. מאחר שמדובר בממשל צבאי, שליטה על החיים האזרחיים חייבת לכלול שליטה על קציני צבא שהם הריבון בשטחים כבושים. גלנט ונתניהו הראו לסמוטריץ' כאמור שזה לא יקרה. דוקטרינת דב ליאור שעומדת מאחורי אידאולוגיית הימין הקיצוני ספגה חבטה קשה. צריך לשים לב שבנימין נתניהו נפנף את סמוטריץ' ערב ההפגנה הגדולה בתל אביב, ואולי זהו מסר פיוס ראשון למפגינים. עם בנימין נתניהו קשה מאוד לדעת.
מה יהיה עכשיו? כנראה שהדרך היחידה שנותרה אפשרית בלי להיקלע למשבר חברתי מכונן מזרחי-אשכנזי כמתואר לעיל, היא לערב את נשיא המדינה. הנשיא לא יוכל במהלך פשוט לחנון את דרעי משום שהחנינה דורשת מהלך מקדים של פנייה לפרקליטות, ושם ישימו קץ מידי לניסיון לחנון את דרעי. מצד שני אם הנשיא ילך על מהלך כולל ומקיף של מערכת המשפט הפוליטיקה ובית הנשיא ואשר בקצהו ביטול מוחלט של ההפיכה המשטרית, ביטול מוחלט של הניסיונות של הימין הקיצוני לשלוט בחיים האזרחיים בשטחים הכבושים, וכן מועד מוסכם לפרישתו של דרעי מהחיים הפוליטיים, אחרי כהונת הממשלה הנוכחית, יש לזה סיכוי. האם דרעי יסכים לכך? כנראה שלא – במידה שיכריחו אותו לקבוע מועד לפרישתו מהפוליטיקה; במקרה כזה דרעי עלול ללכת על שינוי סדרי עולם כאמור. זה לא יהיה בהכרח רע לישראל, כיוון שממשבר מכונן כזה יכולה ישראל לצאת עם חוקה ועם בית נבחרים עליון, כזה שעיתוננו מציע שייקרא בית עצרת עם, והוא יהיה רשות ערכית וזרוע הציבור למשול ערכית במערכותיו הציבוריות, והוא נובע מפתרון המניע המרכזי של ישראל משחר התקומה: משבר מזרח ומערב ביהדות.
22.01.2023 tipp
הצבא הלבנוני פרש יחידה בין כוח צה"ל לבין חיזבאללה, על גדר הגבול בגזרת עדייסה משגב עם. במקום נמצאים כבר כמה שבועות כוחות של צה"ל, והם מאבטחים כלי הנדסה כבדים אשר משפרים את יכולת ההגנה על משגב עם. בתת הקרקע באזור לא נמצאה מנהרה.
צבא לבנון מנסה למנוע התלקחות בין חיזבאללה לישראל, והשבוע התברר שגם חסן נסראללה ממתן את התנהגות חיזבאללה בעניין זה, ובנאומו השבוע הוא לא הזכיר את המתיחות האמורה באזור אל עדייסה משגב עם. מצד שני, התנהגות כזאת של נסראללה והתעלמות מזירה מתוחה עם ישראל, עלולה להיות התנהגות טקטית שיש לשים אליה לב. חיזבאללה בכל מקרה הביע השבוע באמצעות דיווחים עיתונאיים מחאה על פעילות צה"ל באזור, אשר כוללת העברת זרועות של מחפרונים אל מעבר לגדר הגבול עם לבנון במטרה להסיר צמחייה קרובה לגבול, ובכך לשפר את היכולת לצפות לעבר השטח אשר מוביל אל גדר הגבול בצד הלבנוני.
22.01.2023 tipp
אירן ממשיכה לסייע לרוסיה להתגבר על הסנקציות נגדה; על פי הסנקציות החדשות שהטילו על רוסיה מדינות 7G בחודש דצמבר 2022, הן הגבילו את המחיר שרוסיה יכולה לגבות עבור הנפט שלה ל-60 דולר לחבית. מחיר הנפט הנוכחי נע סביב 81 דולר. על הרחבת הסכמי האנרגיה בין רוסיה ואיראן, הסכימו השבוע ולדימיר פוטין ואיבראהים ראיסי בשיחת טלפון אשר אותה יזם הנשיא הרוסי.
על פי ראיסי, נשיא רוסיה פוטין הכריז בשיחה אתו על נכונותה ורצונה של ארצו בקידום שיתוף הפעולה עם איראן בתחום האנרגיה, וכן בהרחבת שיתוף הפעולה בתחומי התחבורה והשינוע. כן ביקש פוטין את תמיכת איראן בשיחות השלום בסוריה בה לוקחת רוסיה חלק. נשיא איראן הביע תמיכה גם בתהליך בסוריה בהתאם לבקשת פוטין.
15.01.2023 tipp
בסוף השבוע הגיב השר סמוטריץ' לרמטכ"ל באומרו כי "האחריות הועברה אלי בחוק" וקבע כי "מפקדי צה"ל ינהגו בהתאם". הדברים נאמרו בתגובה לדברי הרמטכ"ל שקבע כי "ליהודה ושומרון יש מפקד אחד".
צריך לומר מיד: לא מצאנו חוק שמפרט באופן מדוקדק את הסמכויות שמועברות לסמוטריץ': וסמכויות כאלה שפורסמו בתקשורת קרי אחריות על המנהל האזרחי מנוגדות למיטב הבנתנו לחוק יסוד: הצבא. אם הסמכויות הן אכן אחריות על המנהל האזרחי, כי אז ברור מדוע הן לא צוינו בחוק באופן מפורש ומדוקדק: שכן סמכויות כאלה סותרות על פניו את חוק יסוד: הצבא. חוק יסוד הצבא באחר מסעיפיו המרכזיים קובע במפורש: "הדרג הפיקודי העליון בצבא הוא ראש המטה הכללי". הרמטכ"ל אביב כוכבי לפיכך צודק לגמרי כאשר הוא אומר כי ליהודה ושומרון יש מפקד אחד. המפקד הזה הוא אלוף פיקוד המרכז, והוא כפוף לרמטכ"ל. ומינויו של סמוטריץ' לאחראי על המנהל האזרחי, מנתק את שרשרת הפיקוד בצבא בין הרמטכ"ל לבין אלוף הפיקוד, בקשר למנהל האזרחי. ועל פי חוק יסוד: הצבא, ניתוק כזה מנוגד לחוק.
זאת כנראה הסיבה שסמוטריץ' אומר כי הוא מתכוון להפריד בין המנהל האזרחי לבין הצבא. כיוון שעל פי החוק הנוכחי חוק יסוד: הצבא, לא ניתן לכאורה למנותו בפועל לשר ממונה על המנהל האזרחי.
גם הפרדת המנהל האזרחי מהצבא אינה אפשרית, כיוון ששום ממשלה בישראל לא החליטה עד כה לספח את השטחים, ולפיכך מתקיים בהם ממשל צבאי. הסרתו של הממשל הצבאי משמעותו סיפוח. בסיפוח השקפתו היסודית של סמוטריץ' היא לא להעניק אזרחות לפלסטינים, שזוהי אפליה שעלולה להיחשב במוסדות הבינלאומיים כפשע מלחמה. קל וחומר לנהל את המנהל האזרחי בלי סיפוח, כיוון שאז צריך לחוקק מערכת חוקים שתסדיר ממשל כזה, משהו שמשמעותו העמוקה עלולה להיות – מינוי של "ראש ממשלת השטחים הכבושים", ואם לא תוענק אזרחות לפלסטינים בתמורה כזאת, כל מערכת החוקים שתחוקק מתחילתה ועד סופה עלולה להיחשב כפשע מלחמה.
08.01.2023 tipp
בית המשפט העליון יחליט בקרוב אם למנוע מדרעי את המינוי לשר בממשלת נתניהו. הערכתנו בשבוע שעבר הייתה כי בית המשפט ימנע מדרעי להיות שר. סברתנו הייתה שהמהלך יהיה באמצעות פסילת התיקון לחוק יסוד הממשלה. לפני מהלך ההכרעה לגבי החוק, הערכנו כי בית המשפט יציע לדרעי ללכת בנתיב המשפטי הקבוע בחוק ולפנות ליו"ר ועדת הבחירות כדי שייקבע אם יש קלון בהרשעתו בעבירת מיסים. הערכתנו בעינה עומדת, ונימוקיה הופיעו בכתבה האמורה. מתוך הדיון שהיה ביום חמישי בבג"צ בעניינו של דרעי, לא ניתן להעריך אם אכן יפסול העליון את דרעי לכהן כשר. העמדה הנוקבת היחידה מטעם הרשות השופטת לגבי השאלה הזאת אשר נשמעה בבית המשפט היא עמדתה של היועמ"ש בהרב מיארה שקבעה כי מינויו של דרעי לשר אינו סביר באופן קיצוני. העמדה החד משמעית הזאת הגבירה את הניסיונות להקטין את היועמ"ש, ולרמוז כי מונתה לתפקיד שהיא אינה מספיק מוכשרת ומנוסה כדי למלאו. היועמ"ש לא הגיבה על ההכפשות, כנראה מתוך כשרונה הרב וניסיונה העשיר במילוי של תפקיד משפטני בכיר בשירות הציבורי.
ערב הדיון בבג"צ פרסם שר המשפטים לוין את השינויים שהוא רוצה להכניס במאזן אשר בין בית המשפט לבין הממשלה לבין הכנסת. הפרסום החפוז, עם אפס דיון ציבורי, נחשב בעיני רבים, לרבות אהרון ברק בריאיון לחדשות 12, כאיום ישיר על העליון ערב הדיון בעניינו של דרעי, בבחינת, אם דרעי יודח יש לממשלה אופציות נוספות. השופט ברק הציע לשר לוין להיפגש ולנסות לשכנע זה את זה לגבי רפורמה במערכת המשפט. בריאיון לדנה ויס השיב לוין לפנייתו זו של ברק בגסות "איפה הוא היה כל השנים כאשר בלי סמכות, ללא התחשבות באף אחד, בשורה של פסקי דין, הוא פשוט דרס ציבורים שלמים, לקח סמכויות לידיו ורמס את הדמוקרטיה? הוא התייעץ עם מישהו? הוא שאל מישהו? הוא בכלל ספר מישהו?…..תרגילי בזבוז זמן, עלי זה לא יעבוד"
הפרסום של השר לוין ערב הדיום בבג"צ אשר פורש כאיום על בית המשפט, הוא נוסף על האיום הראשון אשר השמיעו בסוף חודש נובמבר גורמים בליכוד לסגור את תאגיד השידור הציבורי; האם האיום הראשון כנגד התאגיד מיתן את הדיווח העיתונאי של עיתונאי התאגיד כלפי ממשלת סמוטריץ' בן גביר דרעי נתניהו? איננו יודעים את התשובה לכך. האם האיום הזה מהלך אימים על עיתונאי השידור הציבורי, ומחייב אותם גם עכשיו למתן את דיווחיהם? איננו יודעים גם את התשובה לכך, וזהו עניין לשאלה מחקרית אקדמית שבכוחה להשוות בין דיווחים במשך תקופה. האם האיום של לוין כלפי המערכת המשפטית ימתן את החלטת העליון לגב דרעי? איננו יודעים גם את התשובה לכך, אבל אנחנו לצד רבים מאוד בישראל ובעולם ננסה להעריך את התשובה אחרי הכרעת בג"צ. כאמור, הערכתנו הנוכחית שפורסמה כאן בשבוע שעבר, בעינה עומדת, ולפיה העליון ידחה את מינויו של דרעי לשר.
האם ממשלת נתניהו מתכוונת להחריב את המשטר הדמוקרטי בישראל? אין חשיבות של ממש להערכה כזאת, שכן למהלך עצמו של הפרת האיזון בין הרשויות המבצעת המחוקקת השופטת וכן האיום על התאגיד, וכל זאת בלא דיון ציבורי ופשרה, יש חשיבות מכרעת, שכן הוא יכול להוביל לשרשרת של מהלכים שתהפוך את ישראל למשטר ביניים לא דמוקרטי אם כי עדין לא רודני, ואז במדרון חלק לתהום משטרי שאת סופו קשה להעריך. בכל מקרה סמלים לשלטון רודני-מוחצן-טקסי-מתהדר יש כבר עכשיו, הראשון הוא האיום המובלע על עיתונאים, השני האיום המובלע כלפי בית המשפט העליון, והסמל השלישי הוא המטוס עצום המימדים שראש הממשלה הורה להניע שוב את מנועיו מיד עם הכנסו לתפקיד. המטוס שרק מעצמות עולמיות מצטיידות בכמותו יעלה קרוב ל-800 מיליון שקלים, והוא יניע את האדם הישראלי שהוא הכי קרוב במהותו לקיסר, בנימין נתניהו, למעמד שהוא הכי קרוב למעמד קיסרי, והוא הכי קרוב לקיסרות, מאז תם עידן המלכויות הישראליות של בית ראשון ושני.
01.01.2023 tipp
בשבוע שעבר דיווחנו כאן כי מרואן ברגותי ביקש מחמאס לשחררו בעסקה עם ישראל. בסוף השבוע אמר לנו מקור ברשות כי הוא אכן שמע על בקשתו זו של ברגותי מחמאס. ההצלבה הזאת בין הידיעות שהגיעו לידינו על רצונו של ברגותי, מחזקת לפיכך את ההערכה כי נתניהו נמצא במגע באמצעות צד שלישי עם החמאס במו"מ לשחרור אורון שאול והדר גולדין. מקור פלסטיני אמר לנו בשבוע שעבר כי נתניהו התחיל במגעים האלה אחרי שנבחר, אבל עוד טרם הוקמה הממשלה. יתכן כי המו"מ הזה אף מעמיק עכשיו.
המקור שמסר לנו לפני כשבוע על פנייתו של ברגותי לחמאס, אף אמר לנו כי נתניהו וחמאס מקיימים מו"מ, אבל לאור רגישות העניין חיכינו לאישור נוסף לידיעה הזו (שהייתה מובלעת בידיעה הראשית), והאישור הזה, אם כי הוא אישור בעקיפין, מתקבל כעת מידי המקור ברמאללה.
הרשות הפלסטינית מודעת אם כן לבקשתו של ברגותי מחמאס להשתרר בעסקת אסירים. לרשות יש השפעה על ישראל, והיא תסכים לשחרור ברגותי רק אם תהיה משוכנעת כי שחרורו לא יאיים על רמאללה, וכי הוא לא יפעל נגדה בשת"פ עם רג'וב ועם חמאס. אבו מאזן לא הסתפק בקשריו עם ישראל, והוא פתח מיוזמתו לפני כחודש במו"מ עם חמאס בעצמו, כפי שדיווחנו כאן בגיליונות קודמים. לשם כך שלח לרצועת עזה, שליח מטעמו לשיחות עם חמאס. באתר חמאס, מודיע דובר הארגון כי לא יהיו חילופים בלי שישראל תשחרר אסירים בכירים. לא ברור אם שחרור ברגותי שאינו איש חמאס, נכלל בתוך ההגדרה הזאת של דובר חמאס. מצד שני כוונתו של ברגותי לרקום כוח פלסטיני חדש עם רג'וב וחמאס, עשוי להכניס אותו לרשימת חביבי ארגון הטרור הרצחני.
25.12.2002 tipp
לפי מקור פלסטיני, מרואן ברגותי אשר אסור בישראל, מעוניין שחמאס יכלול אותו בעסקת האסירים עם ישראל תמורת אורון שאול והדר גולדין. מאחר שברגותי לא היה מפנה בקשה כזאת אם ישראל הייתה מתנגדת לכך, כיוון שחייו נשלטים לגמרי בידיה, יתכן שברגותי אף מעורב במו"מ עם חמאס להחזרת אורון והדר.
בתמורה להסכמת חמאס, ברגותי ורג'וב עשויים לחבור לחמאס, ושלושת מרכזי הכוח הכבדים בציבוריות הפלסטינית, עשויים/עלולים לחולל מהפכה בפוליטיקה הפלסטינית; הפוליטיקה הפלסטינית החדשה על פי החזון הזה, תבטא מאזן כוחות חדש בין פתח החדש לבין חמאס, ותפתח, בין שני הארגונים, עידן של שת"פ בהנהגת הפלסטינים. מציאות כזאת אם אכן תקנה אחיזה, תביס את אבו מאזן ואת הנהגת הפתח והרשות ברמאללה, אבל גם תביס את איראן והחיזבאללה ואת נציגם בציבוריות הפלסטינית הג'יהאד האסלאמי.
לפני כחודש פתח אבו מאזן מיוזמתו במו"מ עם חמאס, ואף שלח לרצועה שליח מטעמו. כעת מתברר שאחת הסיבות לכך היא הניסיון לעצור את רג'וב ואת ברגותי, מלרקום עסקה ושת"פ ביניהם, ובין שניהם לבין חמאס, עסקה ושת"פ אשר יחלישו מאוד את הנהגת פתח ההיסטורית, ואת הממסד השלטוני שההנהגה הזאת הקימה ברמאללה; ההנהגה ההיסטורית אף הפכה למעמד חברתי כלכלי בחברה הפלסטינית, והיא יושבת רובה ככולה ברמאללה. כעת עומדים בראש ההנהגה ההיסטורית האמורה אבו מאזן, ממשלתו, צמרת פתח וצמרת אש"פ. במידה שחזון רג'וב ברגותי בשת"פ עם חמאס יצליח, כל ההנהגה הזאת תרד מהבמה הפוליטית הפלסטינית, ותחתיה יוקם בראש ובראשונה מודל חדש של אש"פ אשר ממנו יגזרו שאר המבנים הפוליטיים: הממשלה הפלסטינית, תנועת פתח, והאינטרקציה בין פתח החדש לבין ארגון חמאס.
כאמור עסקה כזאת תחליש מאוד את איראן וחיזבאללה, שכשלו בשנה האחרונה להקים באמצעות נציגם בציבור הפלסטיני הג'יהאד האסלמי, כוח לוחם חדש דמוי חיזבאללה בלבנון. שני גורמים היו לכישלון הזה, האחד תחושת הלאומיות הפלסטינית שלא התחברה לגורמים מבחוץ, איראן וחיזבאללה, בכוח פלסטיני לוחם שאינו יכול להיות מונע ככוח של שכירי חרב זרים, לפיכך הכוח שאיראן הקימה היה חסר עמוד תווך תרבותי. הסיבה השנייה היא ההצלחה של ישראל להרוג את מנהיגי הכוח החדש, ולהביא למעצר האחרים, וכן לתפוס סכומי כסף גדולים שמקורם באיראן, ולעצור פעילי ג'יהאד מרכזיים בגדה המערבית.
11.12.2002 tipp
בנימין נתניהו הגיש בסוף השבוע לנשיא בקשה להארכת המועד להקמת ממשלתו, בשבועיים נוספים. נתניהו ציין במכתבו לנשיא כי ש"ס ויהדות התורה דורשות הסכמים קואליציוניים "(ו)הסכמים אלה כוללים התייחסות לסוגיות עקרוניות רבות ומורכבות"
הסוגייה המורכבת מכולן, והיא אשר אף עלולה לסכל אפשרות לכינונה של ממשלת נתניהו, היא סוגיית אריה דרעי שתהיה השבוע במרכז הזירה הפוליטית משפטית. מדוע אנחנו אומרים כי סוגייה זו עלולה לסכל ממשלה? משום שהסירוב של דרעי להקים ממשלה בטרם ייחתם עם ש"ס הסכם קואליציוני מפורט, מבהיר כי דרעי מתנה את הקמת הממשלה בחתימה על הסכם מפורט, או במלים אחרות אם אין הסכם מפורט אין מבחינתו ממשלה. מצד שני יתכן שאלה הן אך עמדות פתיחה של אריה דרעי; תלוי מה יאמר בית המשפט
מה יש בהסכם הקואליציוני המפורט שכה דרוש לדרעי? עצם האפשרות שיוכל להתמנות לשר, והצורך לשנות את חוק את יסוד הממשלה, כך שיבדיל בין עונש מאסר לבין עונש מאסר על תנאי, ויאפשר לו לכהן כשר בממשלת נתניהו. וזאת כיוון שהפרשנות המקובלת על בתי המשפט היא כי בהקשר של חוק יסוד הממשלה עונש מאסר על תנאי כמוהו כעונש מאסר בפועל.
האם יש לדרעי סיכוי להיות שר, במציאות המשפטית שתתקיים אם וכאשר ישנה את חוק יסוד הממשלה? תשובתנו היא שמבחינה משפטים טהורה סיכוייו קלושים, כיוון שהמערכת המשפטית במציאות מתוקנת תדחה את התיקון, לא כי שונה חוק יסוד, אלא כי השינוי הוא פרסונלי אד הוק, או לפחות היא תבהיר כי התיקון הפרסונלי מעקר את הצידוק לשנות את החוק, ולפיכך הפרשנות המקובלת לחוק לפיה אדם שנידון למאסר על תנאי אינו יכול להיות שר בממשלת ישראל – שרירה וקיימת. על כך רמזה כנראה הנשיאה חיות בדבריה, אשר צפו פני עתיד, לפיהם סערה מתקרבת, אך הרשות השופטת תוכל לה. צריך לשים לב שהנשיאה לא אמרה שהמערכת תנקוט קו קטגורי משפטי, אלא אמרה "נוכל לה"
בעיתון גלובס הופיעה השבוע התייחסות של גורם בליכוד שהעלה אפשרות כי במקרה של מבוי סתום, דרעי ימונה לראש ממשלה חלופי. אבל לגבי ראש הממשלה הוראת החוק אפילו ברורה יותר, והיא מתייחסת אך ורק לתפקיד ראש הממשלה. אין כל התייחסות בחוק לתפקיד ראש ממשלה חלופי ולכן זה אינו זוכה להגנה לה זוכה ראש ממשלה. לגבי שאלת הקלון בהרשעתו של אריה דרעי, היועצת המשפטית קבעה כי ההכרעה היא בתחום סמכותו של יו"ר ועדת הבחירות, אבל עד כה לפי הידוע לנו, דרעי לא פנה אליו.
ועם כל זאת, לדרעי ולנתניהו יהיה מוצא נוסף מכל ההשתלשלות המשפטית אם אכן תמנע מדרעי להיות שר, והיא לשנות את חוק יסוד שפיטה, באופן שהחוק לא יאפשר כל התערבות של בית המשפט במינויים לממשלה. אבל שינוי כזה יהיה בבחינת אופרה חוקתית חברתית פוליטית חדשה לגמרי, שכן שינוי פרסונלי של שני חוקי יסוד כדי למנות אדם שהורשע בדין לשר, עלול להעביר את זירת ההכרעה מבתי המשפט לרחוב.
פרשנות:
המשבר הפוליטי אשר הוביל למשבר החוקתי הנוכחי, הם אך קצהו של המשבר החברתי הישראלי בין מזרח למערב שנמשך זה שנות דור ואשר עם השנים אף הפך לנגע חברתי שמסכן את ישראל; המשבר נובע מהתקיפה הגזעית האשכנזית כנגד המזרח משחר התקומה, תקיפה אשר הובילה לחורבן ערכי בקהילות מזרח; אחד מהיבטיו של החורבן הערכי המזרחי הוא הטיה אלקטורלית מובנית (מנותקת מהשקפה פוליטית) לעבר הרביזיוניזם הפוליטי הישראלי שביטא התנגדות לקו הפוליטי אשר מנגד, אשר הוא המתרס הפוליטי שהוציא לפועל את התקיפה הגזעית כנגד המזרח. הרביזיוניזם בא לביטוי בתנועת הליכוד וגלגוליה הקודמים, וכאשר הימין הישראלי לא הסתפק בליכוד אלא הקצין, המצביעים המזרחיים הקצינו והתיישרו עם התמורה. ההטיה הפוליטית למפרע הזאת מאפשרת לנתניהו ולדרעי להיות בשלטון בחלק גדול משלושת העשורים האחרונים. בהקשר הזה, אך סמלי הוא שבלב המשבר החוקתי הנוכחי נמצאת המפלגה שביטאה עם הקמתה בשנת 1984 את הרצון המזרחי (במקרה הזה החרדי) לבנות כוח פוליטי שלא יאפשר עוד להפלות את חבריה ותומכיה, והיא מצליחה בכך מעל המשוער (ואפילו יותר מכך). ראש המפלגה הזאת, אריה דרעי, בנה את כוחה תחת חסותו של הרב עובדיה יוסף ובחסות המורשת המסורתית דתית המזרחית, ועל גביה הוא המריא עד פסגת הזירה הפוליטית הישראלית. אבל בשיא כוחו הורשע בשנת 1999 בלקיחת שוחד ונידון למאסר, והוא הורשע לפני כמה חודשים פעם שניה בעבירות מס ונידון למאסר על תנאי. במובן הזה יתכן כי החורבן הערכי המזרחי בא לביטוי גם בחייו האישיים, ואולי כמנהיג וכדוגמא, דרעי אף הביא להעמקת החורבן המזרחי הערכי. בעיננו זוהי שאלת מחקר מצוינת. שכן עשוי להתברר במהלכה כי דרעי הרים את המזרח לפסגת הפוליטיקה הישראלית מתוך השפל התרבותי בו היה שרוי, אך גם הפיל אותו אחר כך לתהום ערכית שהפכה כעת לשאלה חוקתית. עם כל זאת, לא ניתן לבחון את ההתנהגות הפוליטית תרבותית ערכית של הציבור המזרחי החרדי (כמו גם המסורתי והחילוני), בלי להזכיר את המניע להתנהגות הזאת והיא ההדרה שננקטה כלפי הציבור המזרחי מצד התרבות המושלת האשכנזית, משחר התקומה, ועד היום. במובן הזה בית המשפט בתוך עמו יושב וישב, והוא לא דחה אחרי הקמת המדינה את התרבות התוקפנית המושלת, שכן הרכבו מעולם לא ביטא את החברה הישראלית על כל תרבויותיה, ולא ביטא בהרכבו בעליון ובשאר הערכאות את משקלו המכריע של הציבור המזרחי, ומתוך כך את תרבותו, תפישותיו התרבותיות, כמיהותיו, ואת המשקל העצום של מורשת המזרח שהיא בעיקרה דתית, ואשר בעקבות התקיפה הגזעית האשכנזית באה כדי חורבן. את החורבן הזה ניסו הרב עובדיה יוסף ואריה דרעי לעצור, ובזירה הדתית מסורתית יהודית מזרחית אף הצליחו. ולכן הדיון בעניינו של אריה דרעי במשבר הנוכחי (או גם במשבר הנוכחי צריך לומר) לא יוכל להיות כנראה משפטי גרידא, אלא יחלחלו לתוכו לצד הערכים המשפטיים גם ערכים תרבותיים חברתיים וערכיים (גם אם הוא יוגש לציבור אך בניסוחים משפטיים). ובדיון כזה, הסיכוי ששינוי פרסונלי של חוק יסוד הממשלה, יתקבל על ידי בית המשפט העליון, הוא סיכוי ממשי (כמו גם ביקורת על כך, אך ביקורת אשר אינה כוללת את מניעת המהלך). האם תהיה זו טעות מצד הרשות השופטת? תשובתנו היא כי התרבות הישראלית זכאית לסיכוי נוסף לתקן את עצמה, בטרם יתקבל מהלך משפטי קטגורי שעלול להביא אותה אל סף תהום.
04.12.2002 tipp
נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות השמיעה בשבוע שעבר התבטאות ראשונה לנוכח כוונות הקואליציה המסתמנת לכרסם ביסודות הדמוקרטיה, לעקר את בג"צ מכוחו להגן על זכויות האזרח ולהפוך את השופטים לפקידים הממונים ע"י הקואליציה:
"אין לי ספק שבזכות המסירות הרבה ותחושת השליחות והמחויבות של כל אחת ואחד מאיתנו לתפקידנו כמשרתי ציבור ולעשיית משפט צדק, נמשיך לעמוד איתן גם אל מול הרעמים והברקים הנשמעים והנראים בעת הזו; הם מופנים לעברנו ומבשרים, כך נראה, את בואה של סערה; אך כשהדין, והוא לבדו, לנגד עינינו, יכול נוכל גם לה".
דברים אלה של כבוד הנשיאה נאמרו על רקע הצהרת הכוונות של מרכיבי הקואליציה העתידית, לפיהם תרצה הממשלה הנכנסת לקדם גם את ביטול עבירת מרמה והפרת אמונים, חקיקת "חוק צרפתי", הדחת היועצת המשפטית לממשלה, פיצול מוסד היועץ, והפיכת היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה לעושי דברם של הפוליטיקאים.
כבוד הנשיאה התייחסה, כך נראה, גם לתוכניות הקואליציה המתגבשת, החל מחקיקת בזק של פסקת ההתגברות, וכלה בדיבורים על ביטול שתי ועדות החקירה הפועלות כיום: הוועדות לחקר פרשת הצוללות ולאסון מירון.
דברים אלה אולי נשמעים שגרתיים, אך הם נדירים עד מאוד. זוהי למעשה קריאת השכמה לציבור כולו להתעורר ולהבין שמה שעומד על הפרק הוא מהותה של מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית המגנה על זכויות האדם ובפרט על אלו של המיעוטים.
לא ניתן להפריז בחשיבות דברי כבוד הנשיאה.
בכל עשרות שנות כהונתי כשופט לא זכורה לי התבטאות דומה של נשיא מנשיאי בית המשפט העליון לדורותיהם.
זוהי למעשה רעידת אדמה והצהרת כוונות של כבוד הנשיאה לפיה בתי המשפט ימשיכו לקיים את הדין החל ולא ייכנעו לכל אלה הבאים להרוס את הדמוקרטיה הישראלית.
מובן שבתי המשפט כפופים לחוקי הכנסת והם מצווים על אכיפתם. אך אין בכך ללמד על כפיפות האזרחים ובתי המשפט לדברי חקיקה הנוגדים את הערכים המוגנים בחוקי היסוד. דברי חקיקה כאלה הם בטלים מעיקרם ובתי המשפט יעשו הכול כדי להמשיך להגן ולשמור על אופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל ועל זכויות היסוד של כל אזרחיה.
דמוקרטיה, כל דמוקרטיה, היא גם דמוקרטיה מתגוננת. פירושו של דבר הוא שהמוסדות השלטוניים, ובהם בתי המשפט, לא יתנו יד להרס הדמוקרטיה וילחמו עליה ככל יכולתם ובכל הכלים החוקיים העומדים לרשותם.
כפי שציינה כבוד הנשיאה, הדין הוא היחיד המכוון את פסיקות בתי המשפט. כך היה תמיד וכך יהיה לעולם.
27.11.2022 tipp
כפי שציינתי במאמר קודם, הקואליציה החדשה מבקשת לבצע בשדה המשפט, את השינויים הבאים:
לאחרונה, התברר כי בדעת הקואליציה להוסיף על כל אלה גם את תיקון חוק יסוד: הממשלה במובן זה שסעיף 6(ג)(1) לחוק היסוד הקובע כי: "לא יתמנה לשר מי שהורשע בעבירה ונידון לעונש מאסר…" יתוקן כך שתתוסף לו המילה "בפועל" והאיסור על המינוי לתפקיד שר, יחול רק על מי שהורשע ונידון למאסר בפועל.
עולה השאלה לשם מה נחוץ התיקון?
התיקון נועד להכשיר את מינויו של יו"ר ש"ס אריה דרעי, לתפקיד שר בממשלה המתהווה.
ביום 25.1.2022 הורשע אריה דרעי, בפעם השנייה בחייו, והפעם, בביצוע עבירות מס.
ההרשעה נעשתה על-פי הודאתו, ונגזר עליו, בין השאר, עונש של מאסר מותנה.
על-פי הפרשנות המקובלת מזה שנים רבות, "מאסר", פירושו גם מאסר מותנה. זאת מכיוון שמאסר מותנה הוא מאסר שריצויו נדחה לזמן מסוים והוא תלוי בקרות אירוע מסוים. אבל מדובר במאסר לכל דבר ועניין.
לכן, לפי נוסחו של חוק היסוד ולפי הפרשנות המקובלת, מנוע אריה דרעי מלכהן כשר.
הקואליציה החדשה מבקשת לשנות חוק יסוד לצרכיו הפרטיים של אדם אחד. כזאת עדיין לא אירעה במקומותינו!
חוקי היסוד של מדינת ישראל הם תחליף החוקה. אין משנים את החוקה לצורכי שעה או לצרכיו של אדם אחד. זוהי הלכה משפטית נוהגת חד משמעית.
חקיקה פרסונלית, אפילו בחוק רגיל, להבדיל מחוק יסוד, היא פסולה ומגונה ונחשבת במערכת המשפטית למעשה שלא יעשה. על אחת כמה וכמה כאשר מדובר בחוק יסוד.
שינויי חקיקה כאלה שמטרתם הכשרת מעשים או אנשים שעד אתמול נחשבו למעשים אסורים או לאנשים שאינם כשירים לתפקיד מביאה להכשרת מה או מי שנחשבו עד לאותו רגע לאסורים בעליל. זוהי פריצת גדרות שאיש לא יכול להעריך היכן סופה לגבי הדרדרות שלטון החוק.
מדובר בכרסום מהותי באופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל.
שינוי כזה בחוק יסוד אינו יכול לעבור היום, כאשר היועצים המשפטיים במשרדי הממשלה השונים הם עצמאיים וכשומרי הסף, בכוחם להתריע בפני יוזמי הצעות חוק כי מדובר למשל בחוק שאינו חוקתי אשר חותר תחת יסודות הדמוקרטיה. אולם, כפי שציינתי בראשית הדברים, בכוונת הקואליציה החדשה להפוך את משרות היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה למשרות אמון, וכתוצאה מכך השרים יוכלו למנות לתפקידים רגישים אלה את אנשי שלומם, כך שבמקום שומרי סף הציבור עלול לקבל משפטנים ממושמעים.
האם בג"צ יכול להושיע?
כנראה שלא.
בכוונת הקואליציה החדשה לחוקק את פיסקת ההתגברות, כך שניתן יהיה לבטל את פסיקות בג"צ ברוב של 61.
התוצאה היא שכל קואליציה, ולו הקטנה ביותר, תוכל לבטל את פסיקות בג"צ ובכך יבוא הקץ על המגן האחרון של האזרח מפני עריצות השלטון.
המסקנה העולה מהתיקון הפרסונלי לחוק יסוד הממשלה, וכן מהכוונה לסלק את שומרי הסף במשרדי הממשלה השונים וכן מהכוונה לחוקק את פיסקת ההתגברות ברוב של 61 – היא אחת: בכוונת הקואליציה החדשה להסיר מעל עצמה כל מגבלה ולחוקק חוקים כאוות נפשה ללא כל פיקוח ובקרה ובכך להביא את הדמוקרטיה הישראלית אל מדרון חלק.
עיתוננו אשר חרת על דיגלו ערכי שמירת הדמוקרטיה והחרות, ישקול הגשת עתירה לבג"צ בזמן המתאים.
06.11.2022 tipp
הקואליציה החדשה מבקשת לחולל במערכת המשפט, את השינויים הבאים:
להלן הסבר תמציתי לכל אחת מכוונותיה:
"פסקת ההתגברות": מטרת החקיקה לאפשר לכנסת להתגבר על פסיקת בג"צ, ולחוקק שוב חוקים שבית המשפט העליון בשבתו כבית דין גבוה לצדק, יבטל בשל היותם בלתי חוקתיים.
נאמר שהכנסת רשאית לעשות זאת גם היום, אולם הקואליציה החדשה מבקשת לאפשר לכנסת לעשות זאת גם ברוב רגיל של חברי הכנסת הנוכחים באותה עת במליאה, ולא ברוב מיוחס. במקרה שחוק כזה יעבור, אפשר יהיה לבטל פסיקה של בית המשפט העליון, לגבי חוק שאינו חוקתי, גם כאשר נוכחים במליאה חברי כנסת בודדים.
"החוק הצרפתי" נקרא כך על שם חוק צרפתי אשר אותו רוצה הקואליציה להעתיק לספר החוקים הישראלי, ולפיו אסורה חקירה משטרתית והעמדה לדין פלילי של הנשיא הצרפתי במהלך תקופת כהונתו.
באופן רגיל, חקיקה פלילית פועלת מכאן ואילך ולא רטרואקטיבית, אך החשש הוא כי בכוונת הקואליציה להחיל את החוק למפרע כך שיאפשר גם את דחיית משפטו של נתניהו עד תום כהונתו.
מחיקת העבירה של מרמה והפרת אמונים מספר החוקים. מחיקת עבירה פועלת למפרע, לפיכך מיד עם המחיקה, החלק הארי של כתב האישום נגד נתניהו ימחק לאלתר.
שינוי הרכב הועדה למינוי שופטים: הוועדה מונה כיום 9 חברים: שני שרים (אשר אחד מהם, שר המשפטים, מכהן כיו"ר הועדה), שני ח"כים, שני נציגים של לשכת עוה"ד ושלושה שופטים של ביהמ"ש העליון.
החלטות הועדה מתקבלות ברוב קולות רגיל, למעט מינוי של שופט לביהמ"ש העליון הטעון רוב של שבעה חברי ועדה.
בכוונת הקואליציה לשנות את הרכב הועדה כך שכל החלטה שלה תהיה כפופה למעשה לווטו של הפוליטיקאים חברי הועדה.
חקיקה כזאת תביא לפוליטיזציה של השפיטה והפיכת השופטים לעושי דברם של פוליטיקאים. הנזק להפרדת הרשויות יהיה אנוש, במקרה שהחוק יעבור. "רפורמה" כזו תביא לקיצה את חוסר התלות של השופטים בישראל, ותהפוך אותם לשופטים מטעם.
פיטורי היועצת המשפטית לממשלה. החשש הוא כי פיטורי היועצת דרושים לקואליציה כדי שהיועץ החדש באשר ימונה, יהיה עושה דברם של חברים בקואליציה הפוליטית, ויוכל למשל למחוק את כתב האישום נגד נתניהו.
החלטה זו של היועץ כפופה כמובן לביקורת בג"צ, אך כזכור מאחת הכוונות אשר לעיל, פסיקת בג"צ תהיה ניתנת לביטול ברוב רגיל עם חקיקת "פסקת ההתגברות".
פיצול תפקיד היועמ"ש והפיכת משרות היועצים המשפטיים למשרדי הממשלה למשרות אמון מביעים כוונה לדחוק החוצה את שומרי הסף כדי למנוע ביקורת אמיתית על פעולות הממשלה. שכן אם מדובר ב"משרות אמון" כי אז ניתן למנות "אנשי שלומנו", והמבנה הביקורתי במשרדי הממשלה ייעלם.
שינויים מפליגים בפרקליטות ייתכן והם נחוצים, אבל לא בקונטקסט הזה של קעקוע מערכת המשפט והכפפתה לרוח החדשה הנושבת בפוליטיקה הישראלית, אשר בכוונתה לגבור על החרות המשפטית. ולכן לא עכשיו שינויים, ולא ככה. בכוונת "הרפורמטורים" להפוך את הפרקליטים לפקידים כנועים, עושי דברו של השלטון? אסור שיקרה אצלנו.
לסיכום, מסקנתי היא שאם החקיקה הזאת אכן תצא לפועל, היא תסיר מעל הקואליציה מגבלות משפטיות חשובות ביותר למהלכו התקין והמתחייב של המשטר הדמוקרטי הישראלי, באופן שיאפשר לה להתעמר באזרחים, כולם או חלקם, מבלי שלאזרח תעמוד התרופה הקיימת לו היום: פנייה לבית המשפט בבקשת סעד מתאים נגד המדינה. עם החקיקה, איזוני הכוח בין הממשלה והמערכת המשפטית יופרו באופן חסר תקנה.
23.10.2022 tipp
את המציאות הפוליטית החדשה בזירה הפלסטינית, התחילו חמאס ואיראן לפני קצת יותר משנה, בהחלטה האסטרטגית של הארגון להעביר את מרכז הכובד של פעילותו לגדה המערבית. בעצת איראן ובחסותה, העביר חמאס מעזה הן את פעילות הטרור, והן את חתירתו לתפוס את השלטון בגדה המערבית; לאור העדויות הרבות על הכסף והתמיכה הרבה שמעבירה איראן לחמאס, ולאור ניסיונותיה של איראן ליצור חזית מול ישראל על גדרותיה, ובהתאם לכללי היסוד הידועים של איראן: ליצור חזית בלי נוכחות חייליה, ולאור העובדה שחמאס לא ידוע בהחלטות אסטרטגיות כה מושכלות כהחלטה הזאת, וכי החלטות כאלה לא אפיינו אותו עד כה, הערכנו כאן כבר בדיווחנו הראשון לפני כשנה, כי החלטתו של חמאס להעביר את מרכז פעילותו לגדה, נעשית בתמיכת ובחסות איראן. אבל מאז ירח הדבש ביניהן, נולדה מתיחות בין חמאס לאיראן, על רקע ניסיונותיו של הג'יהאד האסלמי, הארגון הפלסטיני המועדף על איראן, לאיים על בכירותו של חמאס; הערכתנו היא כי נסיעתה של משלחת חמאס לסוריה לפני כשבוע, נועדה לא רק להזדמנות צילום עם נשיא סוריה, אלא גם למפגש עם משלחת של בכירים איראניים, כדי לתקן את היחסים, וכדי לחדד את המשך המלחמה המשותפת בישראל. חמאס רוצה שכל כוח לוחם בגדה המערבית יפעל תחת חסותו, ולאיראן ולג'יהאד יש השפעה על כך, כיוון שהכסף אשר מועבר לכל המחבלים חסרי הארגון בגדה המערבית, הוא כסף איראני אשר מועבר אליהם מקופת הג'יהאד. באופן הזה מנסה איראן להקים בעזרת הג'יהאד ארגון דמוי חיזבאללה בגדה המערבית. חמאס מתנגד לכוח עצמאי.
המעבר של חמאס לגדה המערבית, גרם לסערת רוחות בפתח, הארגון שמושל באש"פ וברשות הפלסטינית. ראשית נעשה ניסיון מטעם פתח לדבר עם חמאס, והמו"מ הזה התקיים בדרג הביניים של שני הארגונים, בין ראש חמאס בגדה נאסר אלדין אלשער לבין מוחמד אל מדני, ראש התנזים של פתח, במשרדו של אל מדני במטה הפתח ברמאללה. הדיונים האלה התפוצצו כעבור זמן קצר, כיוון שאל מדני פעל מטעם אבו מאזן לכניסתו של חמאס לאש"פ, כעוד אחד מבני החסות של ארגון הפתח, בעוד אלשער פעל מטעם הנהגת חמאס לקיים את תוצאות הבחירות של 2006, בהן זכה חמאס ברוב. מקור פלסטיני אמר לנו מיד כשהמו"מ התפוצץ כי "חמאס לא רוצה להיות חלק מאש"פ אלא להשתלט על אש"פ כריבון".
האימה ברשות הפלסטינית ובתנועת הפתח, העמיקה כאשר חמאס השיג ניצחונות משמעותיים בשתי אוניברסיטאות מרכזיות בגדה, ביר זית וא-נג'אח. פעילי תנזים יצאו כמעט מיד אחרי התקרית בא-נג'אח נגד אבו מאזן והודיעו כי יתפטרו מתפקידם. ראש התנזים ברמאללה אף שיגר מכתב התפטרות באופן מעשי כדי להבהיר את רצינות הסוגייה; אבו מאזן השתיק את המהומה כשמינה את אל מדני כמעט מיד עם פריצתה לראש התנזים, ואל מדני הרגיע את הפעילים. באוניברסיטה בשכם, אף הייתה התנגשות אלימה בין פעילי חמאס לבין פעילי פתח, וכאשר נכנס ראש חמאס בגדה אל שעאר לעובי הקורה וניסה להשכין שלום בין הניצים, הזמינו אותו פעילי פתח לבית אחד מפעילי פתח שנפצע בקטטה עם חמאס , המתגורר בכפר קליל, כדי לעשות סולחה; כאשר אלשעאר היה בדרכו לכפר להשתתף בטקס, חיכו לו אנשי פתח במארב במבואות הכפר, והתנקשו בו. אלשעאר נפצע ברגליו. לא מן הנמנע שמראש התכוונו בפתח לפצוע את אלשעאר ולא להורגו, כדי לא לחולל מלחמה עם חמאס. מקור פלסטיני בפתח אמר לנו אחרי ההתנקשות באלשער שזו הייתה יוזמה מקומית של פעילי פתח, ולא החלטה ארגונית. ואכן לא התפתחה מהתקרית הזאת מלחמה כוללת בין חמאס לפתח, אבל לא בגלל טוב לבו של פתח, שלא הרג את אלשעאר, אלא בגלל שחמאס היה עסוק עכשיו עם הג'יהאד האסלמי.
לקראת הקיץ, הנהגת חמאס הגיעה למסקנה כי הכסף הרב שזורם לג'יהאד מאיראן מביא להתחזקותו של הארגון בעזה, וכי הג'יהאד מתכוון להדיח את חמאס מהשלטון בעזה, בעוד חמאס עסוק בניסיונותיו להתבסס בגדה המערבית. תגובת חמאס הייתה מהירה: מצד אחד הקפאת יחסיו עם איראן והחיזבאללה (לחמאס יש נציג בלבנון, אל ערורי, מספר 2 בארגון), ומצד שני הוא הביא להסגרתו של ראש הג'יהאד בגדה המערבית לישראל. ההסגרה הזאת הובילה להתנגשות צבאית של שלושה ימים בין ישראל לבין הג'יהאד האסלמי, אשר בסופה הג'יהאד ספג מכה ניצחת. חמאס הביט בהתנגשות מהצד, ולא התערב. זמן קצר אחרי שישראל נצרה את האש, הודיע ראש הג'יהאד האסלמי בנאום מוקלט לפעילי הארגון בעזה, כי העם הפלסטיני רואה באחדות עם חמאס חשיבות עליונה, והג'יהאד מקבל את ההכרעה הזאת של העם הפלסטיני. במלים אחרות, ראש הג'יהאד השפיל ראש בפני חמאס בהתאם לדרישת חמאס, והעדיף את יחסיו עם חמאס על פני יחסיו עם איראן ועם חיזבאללה. בחיזבאללה קיבלו בהבנה את ההכרזה הזאת, ולא יצאו נגדה באל מנאר למשל, מה שעשוי להבהיר שהיא תואמה מראש עם איראן ועם חיזבאללה.
בעקבות התלהטות הרוחות שהתרחשויותיה העיקריות מתוארות לעיל, ותוארו במהלך השנה בזמן אמת בעיתוננו, הגיע אבו מאזן למסקנה כי המציאות החדשה מחייבת אותו להכריז על יורשו, לקראת הרגע בו יעביר את השלטון ברשות. אבו מאזן מבין כנראה שרק כך יוכל בתנאי הסערה הנוכחית לקבוע מי יהיה יורשו, ולקבוע את המציאות הפוליטית שתשרור אחריו. מקורות פלסטיניים התחילו להדליף בסביבות חודש אוגוסט כי אבו מאזן החליט סופית כי חוסיין א-שייח, יחליף אותו כראש אש"פ ופתח. מקור פלסטיני אמר לנו כי אבו מאזן צפוי לשאת דברים במועצת הביטחון של האו"ם בסוף שנת 2022, והוא רמז כי אם הנאום הזה אכן יצא לפועל, אחריו תהיה התפתחות פוליטית מעניינת ברשות הפלסטינית; כמובן שלאור מעורבותה הגוברת של איראן בזירה הפלסטינית, עשוי אבו מאזן לחשוב שהדלפות על חיזוק השלטון של פתח, ובעיקר על הזיקה הבינלאומית שיש לרשות הפלסטינית שהיא בעצם תנועת הפתח, על פני שלטון הכנופיות הפרוע של חמאס, וזאת באמצעות אזכור נאומיו בפני מועצת הביטחון של האו"ם, יצננו את רצונן של איראן ושל חמאס לאתגר את הרשות, ולפתוח חזית נוספת נגד ארה"ב. זוהי כמובן משאלת לב שאין לה אחיזה של ממש בפוליטיקה, ובוודאי שאין לה אחיזה בפוליטיקה אלימה כמו זו הפלסטינית.
ההכרזה על יורש גרמה גם לסערת רוחות נוספת בפתח, כיוון שלג'יבריל רג'וב יש כוח רב בפתח, וכן למרואן ברגותי על אף שהוא אסיר בבית כלא ישראלי. בעקבות ההתקוממות הזאת של רג'וב (בינתיים התקוממות שקטה), הדליפו מהפתח כי אם רג'וב יתנגד להחלטתו של אבו מאזן להציב בראש פתח ואש"פ את א-שייח, דמו בראשו. ברגותי לפי שעה מחזיק את הקלפים מאחורי סורג ובריח, ואיש אינו יודע מה יהיו מהלכיו. מקורבי אבו מאזן לפיכך גם לא מאיימים עליו, אלא שותקים בעניינו. כאמור גם לרג'וב וגם לברגותי יש פעילים בפתח שסרים למרותם. בקיץ הזה אמורה הייתה להיות הוועידה השמינית של פתח, אבל היא נדחית שוב ושוב, בגלל הסיבה הזאת: כדי שלא תהיה בה הכרעה, ואם תהיה, כדי שלא תהיה מנוגדת לרצונו של אבו מאזן.
לפיכך מגיע כעת השלב הבא, שככל הנראה מתוכנן במשרדו של רג'וב, בתא הכלא של ברגותי, במוקטעה ברמאללה, במטה פתח בכניסה לרמאללה, בשכם אצל אלשער, בלבנון אצל ערורי, במפרץ אצל הנייה, בביר זית ובא-נג'אח, בשכם אצל גוב האריות, וכמובן בסוריה בין חמאס לאירן וסוריה – בעצם הימים האלה. בעיתוננו הבאים נדווח על הכיוון, כשיתבהר.
מכתבים למערכת letter to th e editor readers@tipp.co.il